Провадження № 2-п/331/60/2019
Справа № 331/4861/16-ц
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2019 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі :
головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,
за участю : секретаря Постарнак М.М.,
представника заявника ОСОБА_1 ,
позивача ОСОБА_2 ,
представника позивача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_4 в особі представника адвоката Дьякової Тетяни Вікторівни про перегляд заочного рішення,
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2016 року вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частин щомісячно від усіх видів заробітку ОСОБА_4 , але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття ; стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Не погоджуючись із заочним рішенням суду, відповідач ОСОБА_4 в особі представника адвоката Дьякової Т.В. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, посилаючись на те, що судове рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи з наступних підстав.
По-перше, справу розглянуто за відсутності відповідача, оскільки судових повісток в засідання він не отримував. З огляду на наведене, було порушено його право брати участь у змагальному процесі, а саме : надавати суду заперечення проти позову, докази на підтвердження своєї позиції тощо.
По-друге, відповідач ОСОБА_4 не є біологічним батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що фактично виключає можливість стягнення з нього аліментів.
В суді представник заявника вимогу, викладену в заяві про перегляд заочного рішення, підтримала, просить її задовольнити.
Позивачка та її представник в суді, кожен в окремості проти заяви заперечують, просять у її задоволенні відмовити.
Суд, вислухавши доводи заявника, перевіривши їх матеріалами справи, взявши до уваги думки позивача та його представника, приходить до такого.
Відповідно до положень частини першої статі 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та ( або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12 липня 2016 року.
В позові вказано, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 ( а.с.2)
13 липня 2016 року судом зроблено відповідний запит з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ( а.с.11) та 28 липня 2016 року отримана інформація про те, що ОСОБА_4 є особою, яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 . ( а.с.11).
Саме за цією адресою судом проводилося листування з вказаним відповідачем.
Так, 02 серпня 2016 року на адресу відповідача судом були надіслані копії : ухвали про відкриття провадження по справі від 29 липня 2016 року, з якої вбачається, що справа була призначена до розгляду на 21 вересня 2016 року на 10.15 годин ; позовної заяви з доданими до неї документами.
Проте 10 серпня 2016 року конверт з кореспонденцією, адресованою ОСОБА_4 повернувся до суду через не запит ( а.с.16).
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 24 жовтня 2016 року на 11.00 годин.
Проте, після отримання судової повістки з реквізитами справи, ОСОБА_4 в суд не з`явився, жодного разу не був присутнім в судовому засіданні ; будь-яких заяв, клопотань він нього до суду не надходило, у зв`язку з чим 07 листопада 2016 року судом було ухвалено по цій справі заочне рішення.
Із заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_4 звернувся до суду 25 жовтня 2019 року, фактично через три роки після ухвалення рішення суду і в своїй заяві про перегляд заочного рішення одночасно порушує питання щодо поновлення йому пропущеного строку на звернення до суду з такою заявою.
Згідно частини другої статті 228 ЦПК України ( в редакції, яка діяла станом на 2016 рік) заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Отже, отримавши копію заочного рішення 01 грудня 2016 року, ОСОБА_4 мав можливість звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення строком до 11 грудня 2016 року.
Посилання заявника на положення статті 284 ЦПК України щодо строків перегляду заочного рішення є помилковим , оскільки заявник посилається на норму ЦПК в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ.
На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 пропущено строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, без поважних на те підстав, у зв`язку з чим заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 287, 288 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_4 в особі представника адвоката Дьякової Тетяни Вікторівни про перегляд заочного рішення від 07 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає. Проте, у відповідності до частини четвертої статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя : Н.Г.Скользнєва