Справа № 638/7301/19
Провадження № 2/638/3410/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Мунтяну І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Шевченко В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з КП «Жилкомсервіс» суму матеріальної шкоди у розмірі 70758 грн та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що є співвласником квартири АДРЕСА_1 . В лютому 2016 року після збивання бурульок над на дахом дому 7, які проводились КП «Жилкомсервіс» ділянка №4, у позивача тієї ж ночі потік дах. Протягом чотирьох років відповідач, як балансоутримувач, необхідних заходів щодо ремонту даху не зробив. КП «Жилкомсервіс» встановив чергу на ремонтні роботи, проте ремонтні роботи так і не розпочались, чим позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду. За чотири роки протікання даху взимку і влітку від опадів зруйновано цілісність кімнати.

Представник відповідача надав відзив в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що є не належним відповідачем оскільки жодних робіт пов`язаних з прибиранням бурульок не здійснював, договорів з позивачем відносно проведення ремонту не укладав. У зв`язку з тим, що питання фінансування ремонтів житлових будинків не входить до компетенції КП «Жилкомсервіс» та його статутних завдань, підприємство не несе відповідальності за виконання чи не виконання робіт пов`язаних з їх фінансуванням. Крім того, співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані забезпечувати технічне обслуговування проведення ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, в тому числі ремонт покрівлі.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги на підставі доводів викладених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував у задоволенні позовних вимог додатково зазначивши, що належним відповідачем є Харківська міська рада.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі свідоцтва на право власності №1-99-182594 від 31.03.1999 року ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 та є інвалідом другої групи з 13.02.2019 року. Актом обстеження від 30.11.2018 року встановлено незадовільний технічний стан звісив та желобів над квартирою № НОМЕР_1 та необхідність ремонту покрівлі в обсязі 100 кв.м. Згідно акту виконаних робіт за договором №0410-19-КД здійснено ремонт покрівлі над квартирою НОМЕР_1 та ремонт самої квартири. За повідомленням КП «Жилкомсервіс» від 17.05.2018 року роботи з ремонту покрівлі включені в проект титульного списку капітального ремонту 2018 року.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі балансоутримувач) власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Статтею 20 Закону передбачено, що споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Статтею 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, порядок надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до положень ст. 18 Закону, у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартири складається відповідний акт в день залиття квартири. В акті зазначаються причини залиття, висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та інше.

Відповідно до п. 2.4 Правил, поточний ремонт - комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію.

Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що належать до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 24 Закону балансоутримувач має право здійснювати функції утримання на балансі переданого йому майна за договором з власником майна та управляти їм, визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна та зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна, забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил.

Пунктом 2 частини 1статті 13 Закону передбачено, що до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відноситься прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Відповідно до рішення Харківської міської ради від 26.07.2006 № 69/06 управління житловим господарством здійснює КП «Жилкомсервіс».

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 20.12.2006 № 1186 визначено виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади містаХаркова з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - житлово-експлуатаційні підприємства комунальної власності територіальної громади міста Харкова відповідно до рішення від 07.09.2005.

Згідно рішень Харківської міської ради Харківської області від 04.10.2006 № 806, від 20.02.2009 № 72, від 20.12.2011 № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади міста Харкова» визначено, що КП «Жилкомсервіс» здійснює нарахування сум оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у залежності від їх фактичного надання та перерахунок розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі та наведено перелік послуг, які надаються КП «Жилкомсервіс», а саме: прибирання прибудинкової території, вивезення та утилізація твердих побутових і негабаритних відходів, технічне обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання, водовідведення, теплопостачання, гарячого водопостачання, обслуговування димовентиляційних каналів, очищення дворових туалетів та приямків, освітлення місць загального користування і енергопостачання ліфтів.

Так, КП «Жилкомсервіс» є і управителем майна, і балансоутримувачем тільки щодо управління, методичного керівництва і контролю за своєчасним відбором житлових будинків, які потребують поточного і капітального ремонту, оформлення замовлень або виготовлення проектно-кошторисної документації на проведення капітального і планово-попереджувального поточного ремонтів житлових будинків, тому в перелік послуг, який затверджено рішенням Харківської міської ради Харківської області від 20.02.2009 № 72 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади міста Харкова» не входить здійснення ним ремонту дахів та покрівель.

Тобто, ремонт даху будинку, в якому знаходиться квартира позивача, безпосередньо до обов`язків КП «Жилкомсервіс» не входить. До його обов`язків, як виконавця послуг з управління будинком, спорудою, або групою будинків, входить лише виявлення будинків, які потребують ремонту і внесення їх до Титульного списку планового поточного ремонту житлових будинків КП «Жилкомсервіс» на відповідний рік за наявності бюджетного фінансування.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав (п.8 ч.2 ст.16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Із роз`яснень викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: шкода; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; вина.

До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Крім цього, відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому обов`язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру збитків покладається на позивача.

Проведення споживачем послуг ремонтних робіт без згоди балансоутримувача будинку та не у відповідності з вимогами діючого законодавства, яке врегульовує такі правовідносини, не дає можливість відшкодування витрат за проведення таких робіт та відповідно відшкодування шкоди.

Так, позивачем не заявлено клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи для з`ясування причин затікання води.

Сторонами не надано відомостей про проведення КП «Жилкомсервіс» в лютому 2016 року робіт по збиванню бурульок, жодного доказу, зокрема акту, про те що дах почав протікати саме після здійснення зазначених робіт позивачем не надано.

Як передбачено ст.ст. 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як установлено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, заявляючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та обґрунтовуючи їх тим, що залиття квартири сталося у зв`язку з бездіяльністю відповідача щодо неналежного утримання даху будинку у відповідному стані, позивач жодного належного та допустимого доказу у на підтвердження зазначених доводів та підтвердження наявності причинного зв`язку між діями відповідача та завданою їй шкодою суду не надала.

Правовідносини, що виникають із заподіяння позадоговірної моральної шкоди, регулюються ст. ст. 23, 1167 ЦК України, зі змісту яких випливає, що моральна шкода компенсується лише винною особою.

Так, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, при існуванні її вини.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

З огляду на те, що по справі не встановлено винних дій відповідача у пошкодженні чи руйнуванні майна позивача, а отже і підстав, з якими закон пов`язує право на відшкодування моральної шкоди не доведено у встановленому порядку належними та допустимими доказами завдання їй саме діями чи бездіяльністю відповідача такої шкоди.

Враховуючи викладене, оскільки між діями та/або бездіяльністю відповідача та протіканням даху позивача відсутній причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 1166,1167 Цивільного кодексу України, ст.ст. 141, 274-279, 280-282, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» (м.Харків, вул.Конторська, 35) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, починаючи з 09.12.2019 року.

Головуючий