Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 127/386/16-ц

провадження № 61-11103св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Департамент соціальної політики Вінницької міської ради,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 08 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Зайцева А. Ю., Голоти Л. О., Кучевського П. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту соціальної політки Вінницької міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Зазначав, що відповідно до рішення міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформленого протоколом від 14 жовтня 2014 року № 41, йому відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у зв`язку із тим, що у його володінні є більше одного транспортного засобу.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року у справі № 127/23280/14-а за його адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, скасовано рішення міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформлене протоколом від 14 жовтня 2014 року № 41, зобов`язано міську комісію з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради розглянути його звернення щодо призначення соціальної допомоги.

У подальшому, відповідач своїм рішенням, оформленим протоколом від 19 травня 2015 року № 20, повторно відмовив йому у призначенні соціальної допомоги, у зв`язку з наявністю у його власності більше одного автомобіля.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року, у справі № 127/11808/15-а за його адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнано протиправним та скасовано рішення міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформлене протоколом від 19 травня 2015 року № 20, зобов`язано міську комісію з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради розглянути звернення ОСОБА_1 щодо призначення йому соціальної допомоги.

Після судового рішення він ще раз звернувся до відповідача з заявою про призначення соціальної допомоги, починаючи з вересня 2014 року.

Проте допомогу на малозабезпечену сім`ю йому призначено, починаючи з 01 жовтня 2015 року до 31 березня 2016 року, а не з вересня 2014 року. Разом із тим, рішенням міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформлене протоколом від 17 листопада 2015 року № 47, йому відмовлено у призначенні та виплаті допомоги з вересня 2014 року з тих самих підстав.

Через такі неправомірні рішення відповідача у нього погіршився стан здоров`я, що проявляється у розладах нервової системи, чим йому завдано моральної шкоди, яку оцінює у 25 000,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини та те, що через неправомірні рішення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради він не отримував державну соціальну допомогу з вересня 2014 року у розмірі, встановленому законом, та, враховуючи, що така допомога відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250, виплачується з місяця звернення особи на протязі 6 місяців, позивач просив стягнути суму неотриманої допомоги з вересня 2014 року до лютого 2015 року та з квітня 2015 року до вересня 2015 року, що становить 38 274,60 грн, а також відшкодувати моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 29 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 вересня 2016 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 29 березня 2016 року залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодились апеляційний суд та суд касаційної інстанції, виходив із того, що позивачем не доведено порушень його прав відмовою у нарахуванні житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги саме з вересня 2014 року, оскільки рішення міської комісії з питань призначення цих виплат від 17 листопада 2015 року ним не оскаржене та не скасоване, а відтак, є чинним.

30 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2016 року за нововиявленими обставинами.

Посилався на те, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року, скасовано рішення міської ради з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, в частині відмови йому ( ОСОБА_1 ) у призначенні та виплаті соціальної допомоги.

Вважав визнання адміністративним судом незаконним рішення міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги від 17 листопада 2015 року є нововиявленою обставиною, оскільки суди, посилаючись на законність такого рішення, відмовляли в задоволенні йому позову у цій справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 січня 2017 року у складі судді Прокопчук А. В. заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2016 року у зв`язку з нововиявленими обставинами задоволено.

Скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2016 року.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 38 274,60 грн та моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції виходив із того, що протокол від 17 листопада 2015 року № 47 засідання міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради на час ухвалення оскаржуваного рішення був чинним та ніким не скасований, проте після ухвалення зазначеного рішення протокол був скасований рішенням суду, яке набрало законної сили, що є нововиявленою обставиною у справі.

Крім того, суд дійшов висновку, що через неправомірне рішення відповідача ОСОБА_1 з вересня 2014 року не отримував державну соціальну допомогу на малозабезпечену сім`ю в розмірі встановленому законом, чим йому завдано майнової та моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 08 лютого 2017 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 січня 2017 року в частині стягнення майнової шкоди в сумі 19 311,00 грн та моральної шкоди в сумі 2 000,00 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у позові.

В іншій частині судове рішення залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позивач не позбавлений права звернутися до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради щодо призначення (виплати) допомоги з квітня 2015 року до вересня 2015 року, надавши відповідні документи, а тому позовні вимоги в частині стягнення 19 311,00 грн шкоди у вигляді невиплаченої допомоги за вказаний період є передчасними.

Крім того, позивачем не доведено заподіяння йому відповідачем моральних страждань. Сам по собі факт звернення з позовом до суду не є тією безумовною обставиною, що свідчить про заподіяння іншою стороною моральних страждань.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій представником ОСОБА_2 20 березня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення апеляційного суду скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рішення апеляційного суду оскаржується лише в частині вирішення позовних вимог про стягнення майнової та відшкодування моральної шкоди, в іншій частині судове рішення не оскаржується, тому в касаційному порядку не переглядається (частина перша статті 400 ЦПК України).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору, не звернув увагу на те, що неправомірними діями відповідача йому завдано майнової та моральної шкоди.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

Департамент соціальної політики Вінницької міської ради рішення апеляційного суду не оскаржує, подав заперечення, в яких просив залишити без задоволення касаційну скаргу та без змін оскаржуване судове рішення як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що причинний зв`язок між діями Департаменту соціальної політики та причинами, які призвели до погіршення морального та психологічного стану позивача, відсутні.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2016 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди та витребувано зазначену справу з Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2017 року вищезазначену справу призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 127/386/16-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суди встановили, що ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю другої групи, звернувся до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою про призначення йому соціальної допомоги.

Рішенням міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розрахунку інших соціальних питань управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, яке оформлене протоколом від 14 жовтня 2014 року № 41, ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у зв`язку з тим, що у володінні позивача є більше одного транспортного засобу.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року у справі № 127/23280/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, позов задоволено. Скасовано рішення міської комісії, оформлене протоколом від 14 жовтня 2014 року № 41 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні соціальної допомоги з вересня 2014 року. Зобов`язано міську комісію з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради розглянути звернення позивача щодо призначення йому соціальної допомоги.

На виконання вищезазначеної постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року, відповідач протоколом від 19 травня 2015 року № 20 повторно відмовив ОСОБА_1 у призначенні державної соціальної допомоги з тих самих підстав.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року, у справі № 127/11808/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформлене протоколом №20 від 19 травня 2015 року в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні соціальної допомоги з вересня 2014 року. Зобов`язано міську комісію з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради розглянути звернення ОСОБА_1 щодо призначення йому соціальної допомоги.

Відповідно до довідки Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, виданої ОСОБА_1 , з 01 жовтня 2015 року до 31 березня 2 016 року позивачу призначено допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2015 року рішенням міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 17 листопада 2015 року повторно розглянута заява ОСОБА_1 щодо призначення йому державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з вересня 2014 року. ОСОБА_1 відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з вересня 2014 року з таких самих підстав, що й раніше.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року, у справі № 127/9641/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено частково. Скасовано рішення міської ради з питань призначення та надання населенню субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформленого протоколом від 17 листопада 2015 року № 47 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті соціальної допомоги. Зобов`язано міську комісію з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради розглянути звернення ОСОБА_1 щодо призначення йому соціальної допомоги.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що неправомірними рішеннями Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради йому спричинена майнова та моральна шкода, яку просив стягнути на підставі статті 1166 ЦК України.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні вимог в частині стягнення майнової шкоди в сумі 19 311,00 грн та моральної шкоди в сумі 2 000,00 грн, дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення шкоди з огляду на відсутність причинного зв`язку між діями відповідача і наслідками, які наступили для позивача. Позивач не позбавлений права звернутися до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради щодо призначення (виплати) допомоги з квітня 2015 року до вересня 2015 року, надавши відповідні документи.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Згідно пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди, протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою, вина особи, яка завдала шкоди.

Тлумачення статей 11 та 1167 ЦК України дозволяє стверджувати, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Так, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради у справі № 127/11808/15-а визнано протиправним та скасовано рішення міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформлене протоколом від 19 травня 2015 року № 20 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні соціальної допомоги з вересня 2014 року.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради у справі № 127/9641/16-а скасовано рішення міської ради з питань призначення та надання населенню субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформленого протоколом № 47 від 17 листопада 2015 року в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті соціальної допомоги.

Встановивши при розгляді вищезазначеної справи, що при зверненні до відповідача із заявою про призначення соціальної допомоги ОСОБА_1 було вказано достовірні відомості, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що рішення комісії з питань призначення на надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розподілу інших соціальних питань Управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформленого протоком № 47 від 17 листопада 2015 року, в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні соціальної допомоги з вересня 2014 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір у даній справі, встановивши, що через неправомірне рішення відповідача ОСОБА_1 з вересня 2014 року не отримував державну соціальну допомогу на малозабезпечену сім`ю в розмірі, встановленому законом, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення на його користь спричиненої внаслідок таких дій відповідача майнової та моральної шкоди.

Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.

Апеляційний суд вищезазначене не врахував, помилково скасував правильне по суті рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про необхідність задоволення касаційної скарги, скасування рішення апеляційного суду в оскарженій частині із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 409, 413, 416, 417, 418 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 08 лютого 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди скасувати та залишити в силі в цій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 січня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат

Судді:І. О. Дундар

В. І. Журавель Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук