Справа № 456/3433/19
Провадження № 2/456/1333/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин між батьком ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановити факт належності свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30 листопада 1987 року ОСОБА_6 , виданого на ім`я ОСОБА_6 . Визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок та належні до нього господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що 03.01.2018 ОСОБА_7 уклав заповіт, яким заповів їй усе своє майно. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер та після його смерті вона звернулась до Стрийської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом. Однак, у видачі даного свідоцтва нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки під час перевірки документів виявилися розбіжності у написанні прізвищ її батька « ОСОБА_7 » та дідуся « ОСОБА_6 ». Звернула увагу, що після смерті дідуся ОСОБА_6 її батько ОСОБА_7 не оформив спадщину та відповідно у нього не було свідоцтва про право власності на будинок по АДРЕСА_1 , хоча всі члени сім`ї продовжували в ньому проживати. Зазначила, що встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідне їй для оформлення спадщини.

Позивач в судове засідання не з`явилась, однак 26.11.2019 подала на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задоволити.

Представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні позов підтримала та просить його задоволити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та просить його задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак 26.11.2019 подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак 01.10.2019 подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак 26.11.2019 подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_8 , відповідача ОСОБА_2 , дослідивши заяви відповідачів, в яких вони не заперечили щодо задоволення позовних вимог, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Грабовецької сільської ради Стрийського району Львівської області від 30.07.2019 за вих. № 834, ОСОБА_1 проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_7 на момент відкриття спадщини /а.с. 8/.

Відповідно до копії довідки про технічну характеристику нерухомого майна від 23.07.2019, виконкомом Стрийської районної ради народних депутатів посвідчено, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 /а.с. 9/.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_9 , актовий запис № 6 /а.с. 10/.

Відповідно до копії заповіту від 23.01.2018, посвідченого секретарем Грабовецької сільської ради Стрийського району Львівської області Дружинець Л.Н., ОСОБА_7 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів ОСОБА_10 /а.с. 11/.

Відповідно до копії плану забудови земельної ділянки, такий видано виконкомом Стрийської районної ради депутатів трудящих ОСОБА_6 на земельну ділянку в селі Конюхів Стрийського району Львівської області /а.с. 12-13/.

Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Стрийської районної ради депутатів трудящих № 261 від 03.06.1966 «Про надання дозволу на право проведення житлового будівництва гр. ОСОБА_6 в селі Конюхів» ОСОБА_6 дозволено проводити житлове будівництво на закріпленій за ним присадибній ділянці площею 0,28 га в селі Конюхів Стрийського району Львівської області /а.с. 14/.

Відповідно до копії виписки з рішення виконавчого комітету Стрийської районної ради депутатів № 134 від 16.05.1985 «Про надання дозволу на будівництво будівлі та видачу будівельного паспорту на забудову ділянки гр. ОСОБА_6 » розглянувши клопотання виконкому Дулібськї сільської ради народних депутатів від 28.03.1985 № 37 виконком районної ради народних депутатів вирішив дозволити будівництво індивідуальної будівлі та видати будівельний паспорт на забудову земельної ділянки гр. ОСОБА_6 в селі Конюхів Стрийського району Львівської області, площею 1059,7 кв. м на виділеній земельній ділянці загальними зборами членів колгоспу /а.с. 15/.

Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Дулібської сільської ради народних депутатів Стрийського району Львівської області № 37 від 28.03.1985, погоджено проект забудови та піднято клопотання перед Стрийським райвиконкомом про надання дозволу на будівництво літньої кухні та стайні гр. ОСОБА_6 в селі Конюхів /а.с. 16/.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис № 8, виданого Грабовецькою сільською радою Стрийського району Львівської області, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 17/.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №6, виданого Стрийським бюро ЗАГС 10.01.1949, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_9 /а.с. 18/.

24.07.2019 на ім`я позивача ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 /а.с. 20-24/.

Відповідно до копії довідки виконкому Грабовецької сільської ради Стрийського району Львівської області від 30.07.2019 за вих. № 833, станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору був гр. ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Членами колгоспного двору на той час були: ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 /а.с. 25/.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис №1, виданого Дулібською сільською радою Стрийського району Львівської області 11.01.1991, ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_2 /а.с. 29/.

Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 , така видана ОСОБА_6 /а.с. 31-38/.

Відповідно до копії заяви ОСОБА_2 від 12.08.2019, зареєстрованої в реєстрі за № 140 секретарем сільської ради ОСОБА_12 , ОСОБА_2 відомо про зміст заповіту, посвідченого Грабовецькою сільською радою 23.01.2018 за № 12, про належність їй обов`язкової частки в спадщині та частки в спільному майні подружжя. Від прийняття спадщини відмовилась в користь доньки ОСОБА_1 . На видачу свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку не претендує /а.с. 39/.

Відповідно до копії заяви ОСОБА_5 від 12.08.2019, зареєстрованої в реєстрі за № 139 секретарем сільської ради ОСОБА_12 , ОСОБА_5 відомо про зміст заповіту, посвідченого Грабовецькою сільською радою 23.01.2018 за № 12 від імені батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 про належність йому частки в спадщині. Від прийняття спадщини, як спадкоємець за законом відмовився в користь ОСОБА_1 /а.с. 40/.

Відповідно до копії заяви ОСОБА_9 від 13.08.2019, зареєстрованої в реєстрі за № 142 секретарем сільської ради ОСОБА_12 , ОСОБА_9 відомо про зміст заповіту, посвідченого Грабовецькою сільською радою 23.01.2018 за № 12 від імені батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 про належність йому частки в спадщині. Від прийняття спадщини, як спадкоємець за законом відмовився в користь ОСОБА_1 /а.с. 41/.

Відповідно до копії заяви ОСОБА_3 від 12.08.2019, зареєстрованої в реєстрі за № 131 секретарем сільської ради ОСОБА_13 , ОСОБА_3 відомо про зміст заповіту, посвідченого Грабовецькою сільською радою 23.01.2018 за № 12 від імені батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 про належність йому частки в спадщині. Від прийняття спадщини, як спадкоємець за законом відмовився в користь ОСОБА_1 /а.с. 42/.

Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30.11.1987, виданого на підставі рішення виконкому Стрийської районної ради народних депутатів № 331 від 19.11.1987, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є гр. ОСОБА_6 /а.с. 50/.

Відповідно до відповіді завідувача Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. за вих. № 2275/02-14 від 09.08.2019, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 /а.с. 51/.

Відповідно до відповіді завідувача Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. за вих. № 3104/01-16 від 06.11.2019, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 заведено спадкову справу № 593/2019. Із заявою № 1199 від 23.07.2019 про прийняття спадщини зверталась ОСОБА_1 та із заявою № 1345 від 09.08.2019 про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок разом із належними до нього господарськими спорудами в АДРЕСА_1 також зверталась ОСОБА_1 /а.с. 74/.

Відповідно до копії інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 таку виготовлено на ім`я « ОСОБА_6 » /а.с. 79/.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач та встановлено, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був батьком ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також встановлено юридичний факт про те, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належав правовстановлюючий документ - свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 30 листопада 1987 року, видане на ім`я « ОСОБА_6 ». В судовому засіданні встановлено, що метою встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу є можливість успадкувати майно, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

На підставі зібраних у справі доказів суд приходить до висновку, що слід встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був батьком ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також слід встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належав правовстановлюючий документ - свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 30 листопада 1987 року, видане на ім`я « ОСОБА_6 ».

Щодо вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок та належні до нього господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 суд звертає увагу на наступне.

Колгоспним двором вважалось сімейно-трудове об`єднання громадян, які сумісно ведуть господарство, і більшість з них обов`язково отримує основний дохід в колгоспі, працюючи в такому в якості його членів.

Відповідно до ст.120 ЦК України 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження цим майном здійснюється із згоди всіх членів двору.

За змістом ч.2 ст.123 ЦК 1963 року, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

З врахуванням цього спадкування в колгоспному дворі мало свої особливості.

Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" від 26.03.1991, загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

За правилами ст. 563 ЦК 1963 року у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування у майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, то до майна двору застосовуються загальні правила спадкування.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування такого майна, що визначаються на час відкриття спадщини, та згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Наведена правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду від 19.06.2019 по справі № 157/679/16-ц.

Згідно п. 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, правила книги шостої цього кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності.

За змістом Постанови Пленуму Верховного Суду України №29 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (із наступними змінами та доповненнями), право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України).

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п.23 Постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , з приналежними до нього будівлями та спорудами належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_6 , на праві особистої власності, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 30.11.1987, виданого виконкомом Стрийської районної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Стрийської районної Ради народних депутатів №331 від 19.11.1987. Всі правовстановлюючі документи на житловий будинок та господарські будівлі видані на ім`я ОСОБА_6 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не оформив спадщину та відповідно у нього не було свідоцтва про право власності на будинок по АДРЕСА_1 , хоча фактично успадкував майно свого батька ОСОБА_6 , оскільки проживав з ним до дня його смерті. 03.01.2018 ОСОБА_7 уклав заповіт, яким заповів позивачу усе своє майно. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер та після його смерті позивач звернулась до Стрийської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом, однак їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Суд звертає увагу, що 24.07.2019 на ім`я позивача ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Слід зазначити, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки, позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_7 є позивач ОСОБА_1 , 1991 р.н., згідно заповіту від 23.01.2018, посвідченого секретарем Грабовецької сільської ради Стрийського району Львівської області Дружинець Л.Н.

Право позивача на визнання за нею права власності на житловий будинок ніким не оспорюється, оскільки відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити, окрім цього як вбачається з заяв відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 від 26.11.2019 та ОСОБА_9 від 01.10.2019, вони не заперечують щодо задоволення позову на користь позивача.

У зв`язку з відсутністю іншого способу щодо визнання права, з огляду на те, що спірне будинковолодіння відноситься до типу колгоспний двір, що позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок «А-1», загальною площею 94,4 кв. м., житловою площею 58,7 кв. м.; сарай «Е-1»; гараж «Є-1»; літню кухню «Ж-1»; вбиральню «З-1»; огорожу №1; огорожу №2; ворота №3; хвіртку №4; хвіртку №5; хвіртку №6; вимощення №7 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був батьком ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належав правовстановлюючий документ - свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 30 листопада 1987 року, видане на ім`я « ОСОБА_6 ».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок «А-1», загальною площею 94,4 кв.м., житловою площею 58,7 кв. м.; сарай «Е-1»; гараж «Є-1»; літню кухню «Ж-1»; вбиральню «З-1»; огорожу №1; огорожу №2; ворота №3; хвіртку №4; хвіртку №5; хвіртку №6; вимощення №7 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. Л. Бучківська

Повний текст судового рішення

виготовлено 09.12.2019