Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2019 Справа №607/9854/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Хамелко О. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред`явила в суд позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , в розмірі по Ѕ (половини) усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем в них народився ОСОБА_4 , котрий проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання обов`язків, щодо утримання сина, саме тому вона була змушена звернутись до суду.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Звертає увагу на те, що вона тимчасово не працює, а відповідач будь-яких коштів добровільно на утримання сина не надає.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подав. За даних обставин наявні усі підстави, визначені частиною 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), для ухвалення заочного рішення у справі, керуючись частиною 4 ст. 223 ЦПК України.

Суд, всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити частково з огляду на таке.

Із 25 листопада 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2014 року, ухваленим у цивільній справі № 607/12936/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22 червня 2007 року; актовий запис № 1213, здійснений у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області.

Дитина проживає разом з матір`ю у АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою № 1063 від 18 березня 2019 року, виданою ПП «Наш дім».

Позивачем не надано документів, котрі моли б охарактеризувати фінансове становище як її так і відповідача.

Незважаючи на це, відповідно до частини 1 ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Однак такої домовленості між сторонами не досягнуто, тому слід врегулювати ці відносини рішенням суду та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина 1 ст. 183 СК України).

Частина 2 ст. 182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно вимог частини 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову <…>.

Відповідно до вимог статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: матеріальні потреби дитини, стан здоров`я платника аліментів, а саме: те, що суду не надано доказів того, що він не може виконувати обов`язки по утриманню сина за своїм станом здоров`я, про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги і відповідач зобов`язаний йому її надавати, а тому з нього в користь позивача на утримання сина слід стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача Ѕ частини всіх видів його доходу до задоволення не підлягають, з підстав їх недоведеності у суді.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини, за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 768,40 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 5, 89, 141, 142, 264, 265, 268, 280, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на неповнолітнього сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 (третини) всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 768,40 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 29 липня 2019 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка