печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9062/19-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Литвинової І. В.,,

при секретарі судових засідань Винник С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі судових засідань заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валерійовича, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. та АТ «Укрсоцбанк», у якому просив визнати виконавчий напис № 7249686, вчинений 31 жовтня 2017 року, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 28 лютого 2019 року у справі було відкрито провадження. 14 серпня 2019 року до суду подано клопотання про витребування у приватного нотаріуса КМНО Чуловського В. А. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису від 31 жовтня 2017 року за реєстровим № 24968, в мотивування якої вказано, що представник позивача намагався отримати документи, проте на її адвокатський запит відповіді та і не надійшло.

Відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Суд, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність витребування письмових доказів у третьої особи у справі, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частини першої, другої статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказам, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущенні, а власне докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, у разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході розгляду його справи, оскільки у своїх доводах Суд виходить з теорії «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді (постанова у справі «Рожков проти РФ» від 31 жовтня 2013 року). Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.

В даному випадку, оскільки у сторони позивача є складнощі у самостійному отриманні зазначених доказів, а також з метою повного та об`єктивного встановлення обставин справи, підтвердження або спростування доводів сторін, необхідно забезпечити докази шляхом витребування в приватного нотаріуса Чуловського В. А. засвідчені належним чином копії документів - виконавчого напису, вчиненого 31 жовтня 2017 року за № 24968, та інших, на підставі яких приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис, що містяться у справі приватного нотаріуса, згідно з номенклатурою нотаріальних справ.

Керуючись ст.ст. 1-19, 43, 49, 81-84, 261, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича засвідченої належним чином копії виконавчого напису, вчиненого 31 жовтня 2017 року за № 24968, та документи, що залишаються у справах приватного нотаріуса при вчиненні виконавчого напису, згідно з номенклатурою справ приватного нотаріуса.

Зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича надати витребувані докази протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити особі, у якої витребовуються судом докази, що відповідно до вимог статті 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала, відповідно до частини другої статті 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, та не підлягає оскарженню.

Суддя І. В. Литвинова