Справа № 161/1231/19
Провадження № 2/161/1190/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді - Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Петрової В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Луцьку цивільну справу № 161/1231/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 25 червня 1993 року уклав шлюб з відповідачем. У шлюбі народилася донька ОСОБА_3, 19.01.21994 р.н. Разом з тим, подружні відносини між подружжям не склалися через різні погляди на шлюб та сімю, відсутність взаєморозуміння, спільного господарства подружжя не веде, спору щодо поділу майна не має. На підставі наведеного, просить розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 7 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи в підготовчому засіданні.

Позивач у судове засідання не зявився, водночас подав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилася, натомість, в заяві від 27.03.2019р. позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що Відділом ЗАГСУ Луцького міськвиконкому 25.06.1993р. зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та Гаврилюк (дошлюбне прізвище - Шевчук) ОСОБА_4, що засвідчується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія І-ЕГ № 462983, актовий запис № 740 (а.с. 8).

У сторін 19 січня 1994 року народилася донька ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства,сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, шлюб існує лише формально.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, який народився 15 травня 1964 року у м. Тернопіль та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - Шевчук) ОСОБА_4, яка народилася 22 лютого 1964 року у с. Задиви Турійського району Волинської області, зареєстрований 25 червня 1993 року Відділом ЗАГСУ Луцького міськвиконкому, актовий запис № 740 розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: 43026, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: 43026, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_5