Справа № 240/513/19 р.
Номер провадження № 2/240/215/19 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року Олександрівський районний суд Донецької області

у складі : головуючого судді Щербак Ю.В.,

за участі:

секретаря- Осадчої Л.В. ,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача - відділу культури і туризму Олександрівської районної державної адміністрації Гончарової О.В.,

представника третьої особи - Олександрівської районної державної адміністрації Алієвої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу культури і туризму Олександрівської районної державної адміністрації, третя особа Олександрівська районна державна адміністрація про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду зазначаючи, що працювала заступником директора Олександрівського районного центру культури та дозвілля . Наказом № 56-од від 30 жовтня 2014 року їй була встановлена надбавка за складність та напруженість в роботі в розмірі 50% посадового окладу.

31 жовтня 2017 року наказом начальника районного відділу культури і туризму Олександрівської райдержадміністрації № 51-од вказану надбавку було скасовано. Позивачка оскаржила цей наказ та рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 29 березня 2018 року дії відповідача були визнані незаконними, оскаржений наказ скасовано.

В липні 2018 року позивачка звернулась до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі у виді несплати надбавки в повному розмірі з січня 2018 року.

Представник відповідача надав до суду наказ № 02-од від 2 січня 2018 року , пунктом 2 якого скасовано наказ від 30 жовтня 2014 року про встановлення надбавки за складність та напруженість в роботі в розмірі 50 % посадового окладу та встановлено надбавка в розмірі 30% посадового окладу.

Позивачка посилається, що вона має два накази від одного числа та номера, але різного змісту. Так, один наказ не містить посилання на скасування наказу від 30 жовтня 2014 року, а інший має п. 2 , яким скасований вказаний наказ та встановлена надбавка в розмірі 30 % посадового окладу. Позивачка вважає, що наказ № 2-од від 2 січня 2018 року , який містить п. 2 є протиправним, виходячи з такого.

Наказ про встановлення надбавки в розмірі 50 % посадового окладу № 56-од від 30 жовтня 2014 року не містить обмежень часу дії, а відтак, він діяв до часу звільнення позивачки з роботи - до 7 лютого 2019 року.

Як вважає позивачка, встановлена 50 % надбавка може бути зменшена у разі несвоєчасного

виконання завдання, погіршення якості роботи, порушення трудової дисципліни, як це зазначено п. 1.ч. 3 Постанови КМУ від 30 серпня 2002 року № 1298 . Позивачка посилається, що в період з 2014 року по 2018 рік вона неодноразово була заохочена грамотами та подяками за сумлінну працю. Крім того, пунктом 4 Постанови КМУ не передбачено право керівників скасовувати встановлені надбавки в межах строку дії наказу про їх встановлення.

Позивачка просить визнати протиправними дії начальника відділу культури і туризму Олександрівської райдержадміністрації щодо видання п. 2 наказу № 02-од від 2 січня 2018 року про встановлення ОСОБА_1 надбавки в розмірі 30% посадового окладу та зобов`язати начальника відділу культури скасувати п.2 наказу про встановлення їй надбавки в розмірі 30% посадового окладу та скасування наказу начальника відділу культури і туризму Олександрівської райдержадміністрації від 30 жовтня 2014 року № 56-од.

25 червня 2019 року позивачка звернулась до суду з уточненою позовною заявою, вказуючи, що просить суд скасувати п. 2 наказу № 02-од від 2 січня 2018 року про встановлення їй надбавки в розмірі 30% посадового окладу та скасування наказу начальника відділу культури і туризму Олександрівської райдержадміністрації від 30 жовтня 2014 року № 56-од.

26 червня 2019 року ухвалою Олександрівського районного суду , позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків.

9 липня 2019 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

25 липня 2019 року представником відповідача надано відзив на позов, за яким він просить відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Пунктом 4 Постанови КМУ № 1298 конкретні розміри надбавок працівникам бюджетних установ встановлюються керівниками бюджетних установ, закладів та організацій в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів та видатків. У 2018 році був затверджений кошторис відділу культури і туризму Олександрівської райдержадміністрації, де позивачка працювала заступником директора районного центру культури та дозвілля, що входив до структури відділу. Річний фонд заробітної плати заступника директора районного центру культури складається з річного фонду заробітної плати та витрат на виплату надбавки за складність і напруженість у розмірі 30 % від посадового окладу для працівників центру й 40 % - для директора центру. Встановлення надбавки у максимальному розмірі було неможливим через обмеження обсягів фінансування витрат на заробітну плату, встановлених кошторисом на 2018 рік.

Крім того, представником відповідача було враховано подання директора центру культури та дозвілля щодо розміру надбавки за складність та напруженість в розмірі 30 % посадового окладу. Відповідно до посадової інструкції директора РЦКД, затвердженої 23 вересня 2014 року начальником відділу культури і туризму райдержадміністрації, останній користується правом розпорядження коштами у рамках бюджету центру.

До того ж, представник відповідача посилається на пропуск позивачкою трьохмісячного строку звернення з позовом, передбаченого ст. 233 КЗпП України.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав зазначених у заяві. При цьому позивачка зазначила, що наказ № 02-од від 2 січня 2018 року є сфальсифікованим, оскільки є два варіанта вказаного наказу. Крім того, з ним вона ознайомлена не була, про його існування не знала, тому й не оскаржувала.

Представник відповідача в судовому засіданні не погодився з позовом, вказуючи, що надбавка не є обов`язковою складовою заробітної плати, встановлення такої надбавки є правом керівника бюджетної організації та може встановлюватись лише в межах одного бюджетного року. Надбавка за складність і напруженість роботи у розмірі 50 % від

посадового окладу мала тимчасовий характер, виплачувалась протягом 2017 року .

Стосовно наявності двох варіантів наказів № 02-од від 2 січня 2018 року, представник запевнила, що чинним є наказ, який містить п. 2 . Перший варіант наказу( без п. 2 ) був підготовлений кадровою службою як проект , до якого були внесені зміни. В подальшому вказаний проект позивачкою був викрадений та присвоєний поза процедурою ознайомлення .

Представник третьої особи вважає , що позов не підлягає задоволенню, підтримав доводи, заявлені представником відповідача.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивачки в повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до наказу начальника відділу культури і туризму Олександрівської райдержадміністрації № 10-к від 15 серпня 2014 року, позивачка працювала заступником директора з культурно-масової інформаційної та науково-методичної роботи Олександрівського районного центру культури та дозвілля( а.с. 6) .

30 жовтня 2014 року наказом начальника відділу культури № 56-од позивачці встановлена надбавка за складність та напруженість в роботі в розмірі 50% посадового окладу.

2 січня 2018 року п. 1 наказу № 02-од позивачці встановлена надбавка в розмірі 30% посадового окладу, що позивачка оскаржує, звернувшись з первинним позовом, але просить скасувати п. 2 наказу, в частині скасування наказу в.о. начальника відділу культури і туризму від 30 жовтня 2014 року № 56-од «Про встановлення надбавки ОСОБА_1 ».

В судовому засіданні встановлено, що з посади позивачка звільнена 7 лютого 2019 року наказом відділу культури і туризму Олександрівської райдержадміністрації від 7 лютого 2019 року № 02-к за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату( а.с. 6).

Позивачка в судовому засіданні пояснила, що з 1 січня 2018 року до часу звільнення з посади їй було зменшено розмір надбавки до 30% посадового окладу, що, на її думку можливо лише в разі наявних недоліків у роботі, в той час як вона мала заохочення у виді подяк та грамот. Відтак, п. 2 наказу № 02-од від 2 січня 2018 року підлягає скасуванню.

Опитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 директор районного центру культури та дозвілля, пояснила, що в грудні 2017 року вона звернулась з поданням про встановлення надбавки за складність та напруженість виконуваної роботи працівникам центру культури та дозвілля в розмірі 30% посадового окладу в межах фонду оплати праці. Свідок пояснила, що за об`ємом та складністю виконуваної роботи, позивачка не мала підстав вимагати більшої ніж інші співробітники розміру надбавки. Наказ мав п.2, яким скасовувалися попередні накази про встановлення надбавки у максимальному розмірі. З наказом всі співробітники ознайомлені , окрім позивачки, яка відмовилась від ознайомлення.

Свідок ОСОБА_3 головний бухгалтер відділу культури і туризму Олександрівської райдержадміністрації, також підтвердила, що наказ № 02-од від 2 січня 2018 року мав єдину форму з наявним п. 2 про скасування попередніх наказів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 головний спеціаліст по кадровій роботі відділу, надала пояснення щодо підготовки нею проекту наказу № 02-од від 2 січня 2018 року, який не містив п.2 про скасування попередніх наказів. Виправляючи зауваження начальника відділу, вона виготовила другий проект цього наказу, який і був розповсюджений для ознайомлення. Позивачка відмовилась від ознайомлення, про що був складений акт. Яким чином до неї потрапив робочий варіант наказу, свідок пояснити не може.

Свідок ОСОБА_5 економіст відділу , пояснила, що вона, перебуваючи у складі комісії, засвідчила відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з наказом № 02-од від 2 січня 2018 року, про що був складений акт від 2 січня 2018 року.

Вирішуючи спір суд виходив з такого.

На підставі ст.98 КЗпП України, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Як передбачено частиною 1 статті 29 Закону України «Про культуру», умови оплати праці працівників у сфері культури державних і комунальних закладів культури, закладів освіти сфери культури визначаються Кабінетом Міністрів України

Надбавки, як додаткові види заробітної плати, нараховуються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери».

На підставі п.3 цієї постанови працівникам установ, закладів та організацій освіти встановлюються надбавки у розмірі до 50 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати, тарифної ставки) за високі досягнення у праці; за виконання особливо важливої роботи (на строк її виконання); за складність, напруженість у роботі.

У п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» ро з`яснено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено у тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» надано право керівникам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, при яких створені централізовані бухгалтерії, керівникам бюджетних установ, закладів та організацій в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків установлювати працівникам цих установ, закладів та організацій конкретні розміри посадових окладів та доплат і надбавок до них.

Про аналогічне йдеться також у пунктах 2, 3 Наказу Міністерства культури України «Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки» від 18 жовтня 2005 року за № 745.

Відповідно до кошторису відділу культури і туризму на 2018 рік ( а.с. 50), штатного розпису районного центру культури та дозвілля з 1 січня 2018 року (а.с 43), фінансування надбавки за складність і напруженість у роботі передбачено для заступника директора з культурно-масової , інформаційної та науково-методичної роботи передбачено в розмірі 30% посадового окладу.

Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 , така надбавка визначена в межах наявного фінансування.

З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що нарахування та виплата надбавки за складність і напруженість у роботі є правом керівника бюджетної установи та встановлюється згідно штатного розпису і лише в межах фонду заробітної плати.

Твердження позивача стосовно безстрокової дії наказу № 56-од від 30 жовтня 2014 року про виплату їй надбавки в розмірі 50% посадового окладу підлягають відхиленню як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Таким чином, не заслуговують на увагу доводи позовної зави про відсутність підстав для зменшення позивачці надбавки з січня 2018 року у зв`язку з відсутністю погіршення якості її роботи або порушення трудової дисципліни , бо представником відповідача

доведено, що встановлення позивачці надбавки у меншому, ніж у попередній період розмірі було викликано саме відсутністю відповідного фінансування з фонду заробітної плати відділу культури Олександрівської районної державної адміністрації на 2018 рік, ураховуючи, що встановлення вказаної надбавки є правом, а не обов`язком відповідача.

Посилання позивачки на рішення Олександрівського районного суду Донецької області про скасування зменшення надбавки до 30 % як одну з підстав задоволення позову , який наразі розглядається, суд не приймає до уваги з огляду на таке.

Постановою Олександрівського районного суду Донецької області від 29 березня 2018 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 щодо скасування надбавки в розмірі 50 % посадового окладу на період з 1 листопада 2017 року по 30 грудня 2017 року. Отже, вказаним судовим рішенням спростовано доводи позивача щодо безстроковості дії наказу № 56-од від 30 жовтня 2014 року про встановлення надбавки в розмірі 50 % посадового окладу , що діє в межах затвердженого кошторисом часу на 2017 рік. Під час затвердження кошторису на 2018 рік, розмір надбавки може бути відкоригований і встановлений в іншому розмірі.

З приводу заяви про фальсифікацію оскарженого наказу , суд виходить з того, що начальник відділу культури і туризму Олександрівської райдержадміністрації має повноваження в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків встановлювати працівникам конкретні розміри посадових окладів та доплат і надбавок до них на поточний рік. Такого права начальник відділу не позбавлений і в тому разі, якщо ним не прийнято окремого наказу про скасування надбавки, встановленої у минулому році, або іншому минулому періоді Крім того, позивачем не надано достатніх та безумовних доказів того, що оскаржений наказ є сфальсифікованим.

Стосовно заяви представників відповідача та третьої особи про відмову в позові у зв`язку із пропуском встановленого статтею 233 КЗпП України тримісячного строку звернення до суду , суд враховує таке.

Відповідно до ч. 3 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зроблено до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Керуючись ст.ст.98,233 КЗпП України, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», ст.ст. 12,13,81,89,264,265ЦПК України , суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу культури і туризму Олександрівської районної державної адміністрації, третя особа Олександрівська районна державна адміністрація , про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії ,відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення .

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: Відділу культури і туризму Олександрівської райдержадміністрації, юридична адреса - смт. Олександрівка, Олександрівського району Донецької області, площа Олександра Невського,ЄРДПОУ 00183489.

Третя особа: Олександрівська районна державна адміністрація, юридична адреса - смт. Олександрівка, Олександрівського району Донецької області, вул. Самарська 27,ЄРДРПОУ 05420741.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2019 року.

Суддя Ю.В.Щербак