Провадження № 2/161/989/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

12 червня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Музею історії сільського господарства Волині-скансен до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов`язків,-

в с т а н о в и в :

Музей історії сільського господарства Волині-скансен звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов`язків.

Представник позивача повторно, а саме 28 травня та 12 червня 2019 року не з`явився в судове засідання і від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Про розгляд справи 28 травня 2019 року представник позивача ОСОБА_2 був повідомлений під розписку, повідомлення про судове засідання 12 червня 2019 року доставлено 03 червня 2019 року на адресу позивача, зазначену в позовній заяві та вручено уповноваженій особі.

Згідно вимог ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Представник позивача, який подав позовну заяву, в судові засідання не з`являвся без поважних причин, заяви про розгляд справи у його відсутності та про відкладення розгляду справи не подавав, та не цікавився провадженням у справі.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також з метою забезпечити виконання завдань цивільного судочинства, дотримання засад і принципів міжнародного права, суд вважає, що позовну заяву Музею історії сільського господарства Волині-скансен до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов`язків, слід залишити без розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву Музею історії сільського господарства Волині-скансен до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов`язків залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту ухвали 12 червня 2019 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.