Справа № 171/676/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 грудня 2019 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді Хоруженко Н.В.,
за участю секретаря - Харченко О.М.
представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції про встановлення батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів,-
17.04.2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції про встановлення батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач разом з відповідачем проживали з липня місяця 2002 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Рішенням Апостолівснкого районного суду від 20.10.2017 року встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивача та відповідача з липня 2002 року. Майно придбане у шлюбі визнане спільною сумісною власністю. Під час спільного проживання у сторін народився спільний син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син завжди знав, що відповідач є його рідним батьком і сам відповідач не заперечував цього факту. До дня народження дитини і після пологів, відповідач проявляв постійне піклування про позивачку та після народження про спільного сина, разом з позивачкою вони спільно вели спільне господарство, на отримані гроші купували продукти харчування, одяг. Відповідач бажав народження дитини, приймав участь у його вихованні та утриманні, виконував свої батьківські обов`язки, піклувався про сина, однак відмовився подати в органи РАЦСу заяву про реєстрацію батьківства. Відповідно, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений зі слів матері. З 2017 року позивачка з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з позивачкою. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з матір 'ю. Після припинення сімейних стосунків в 2017 році відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання та забезпечення дитини, не приймає участі у вихованні дитини, на підставі вищевказаного просить позов задовольнити в повному обсязі.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник третьої особи - Відділу реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що відповідач по справі ОСОБА_3 є його батьком. Мати та батько проживали разом, ОСОБА_3 завжди називав його сином, а він його батьком.
В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач з липня 2002 року по 2017 рік проживали однією сім?єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується копією рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2017 року (а.с.10-12).
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_4 , батьком вказаний ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 видане 16.04.2004 року виконкомом Нивотрудівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с. 8).
Позивач ОСОБА_2 та її син ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Апостолівської міської ради № 4663 від 19.03.2019 року (а.с.13).
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України особа, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народження провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записують за її вказівкою.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
Пунктом 1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.
Пунктами 2.13, 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5», встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.
Зі змісту п. 2.8 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 96/5 від 12.01.2011року слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.
Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Враховуючи, що відповідач є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визнати його батьком дитини, внести зміни до актового запису № 14 від 16.04.2004 року, зареєстрованого виконкомом Нивотрудівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, змінивши в графі «відомості про батька» замість ОСОБА_3 зазначивши батьком дитини ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище позивача, відсутності будь-яких відомостей щодо матеріального становища відповідача, можливостей з надання матеріальної допомоги, тому встановлює розмір аліментів в розмірі 1/4 заробітної плати (доходу) ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 17.04.2019 року і до повноліття дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд зазначає, що пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ст. 139 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вбачається з матеріалів справи при звернені до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн., який підлягає стягненню на користь позивача з відповідача згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України.
Крім того, за вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому він підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 768,40 грн.
У судоввому засіданні позивачем та його представником перед початком судових дебат надано квитанції від 12.04.2019 року на суму 3900 грн. та від 25.04.2019 року на суму 3500 грн., пояснюючи, що це витрати на правову допомогу, понесені позивачем.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
При складанні позовної заяви позивачем не визначено попередній розрахунок судових витрат витрати на правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 09.04.2019 року та квитанції від 12.04.2019 року на суму 3900 грн. та від 25.04.2019 року на суму 3500 грн. без надання доказів направлення долучених доказів позивачу. Крім того, дані квитанції не містять відомості про те, що ці кошти сплачені саме за надання правововї допомоги, не містять даних про імя користувача картки. Позивачем в процесі розгляду справи не наданий детальний опис робіт (наданих послуг), фактично виконаних адвокатом.
Тому суд вважає, що у судововму засіданні не доведено розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.128, 134, 135, 180, 181 СК України, ст.ст. 263 - 265, 318 - 319 ЦПК України, суд , -
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внести зміни до актового запису № 14 від 16.04.2004 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого виконкомом Нивотрудівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, змінивши в графі «відомості про батька» замість ОСОБА_3 вірно зазначивши батьком ОСОБА_3 .
Стягувати із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.04.2019 року, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збірна користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , в сумі 768 гр. 40 коп.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,на користь держави судовий збір в сумі 768 гр. 40 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відомості про сторін:
Позивач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .
Третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції, адреса місця знаходження: Дніпропетровська область, Апостолівський район, м.Апостолове, вул.Центральна, 63.
Повний текст складено 09.12.2019 року.
Суддя:Н. В. Хоруженко