ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/162/19 Справа № 205/5667/16 Головуючий у першій інстанції: Шавула В.С. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Сіленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегро-В" (Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергокредо"), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнеско", про розірвання договору, стягнення подвійного завдатку, неустойки та відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що на умовах нотаріально посвідченого попереднього договору від 24.05.2016 року, вона домовилась із ТОВ «Енергокредо» про купівлю нерухомого майна - нежитлової будівлі, гуртожиток літ.А-5, розташованої за адресою по АДРЕСА_1 , належної останньому на праві приватної власності. У відповідності із даним договором, відповідач отримав від позивача завдаток від суми вартості нерухомого майна - 200960,00 грн. та зобов`язувався у строк не пізніше 24 липня 2016 року передати гуртожиток у власність позивача, чого не здійснив. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просила розірвати укладений із ТОВ "Енергокредо" попередній договір купівлі-продажу від 24.05.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. за реєстровим №1033 та стягнути солідарно на свою користь з ТОВ «ІНТЕГРО-В» (ТОВ "Енергокредо"), ОСОБА_2 у подвійному розмірі завдаток у сумі 401920,00 грн., пеню в розмірі 200960,00 грн. та 3019800,00 упущеної вигоди (а.с.141-144 т.1).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2018 року, з урахуванням ухвал цього ж суду про виправлення описок від 12 вересня 2018 року та від 24 вересня 2018 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «ІНТЕГРО-В» (ТОВ "Енергокредо") про розірвання договору, стягнення подвійного завдатку, неустойки та відшкодування шкоди відмовлено (а.с. 115-118, 131, 143 т.2).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставина справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі (а.с. 154-161 т.2).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 24 травня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергокредо» (продавець) та фізичною особою ОСОБА_3 (покупець) укладено попередній договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов`язується у строк не пізніше 24 липня 2016 року передати у приватну власність, а покупець, зобов`язується прийняти нежитлову будівлю - гуртожиток літ. А-5, яка знаходяться за адресою по АДРЕСА_1 ), що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В., зареєстрований в реєстрі за №1033 (а.с. 13 т.1). У пункті 1 зазначеного вище договору погоджено, зокрема, що підготовкою, оплатою та збором (отриманням) документів, необхідних для укладання договору купівлі-продажу, буде займатись продавець.

Згідно пункту 4 попереднього договору купівлі-продажу від 24.05.2016 року на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу покупець передала передоплату у вигляді завдатку, а продавець отримав гроші у сумі 200960,00 гривень, що є еквівалентом 8000,00 (вісім тисяч) доларів США, виходячи із курсу НБУ на час укладання договору. Зазначена сума розцінюється сторонами у договорі, як попередньо оплачена частка вартості будівлі гуртожитку у рахунок наступного договору купівлі-продажу. Передача грошей була проведена до підписання цього договору, про що продавець підтвердив своїм підписом на цьому договорі.

За змістом пункту 7 зазначеного вище договору, у разі необґрунтованого без поважних причин ухилення від укладення договору купівлі-продажу будівлі гуртожитку зі сторони продавця, у вигляді відмови від укладення договору купівлі-продажу, укриття факту майнового спору, арешту або застави, недодержання терміну підготовки документів та терміну продажу, або зміни ціни продажу будівлі гуртожитку, продавець повинен повернути попередньо сплачену частку вартості будівлі гуртожитку та сплатити пеню у розмірі 100% від цієї суми сплаченого за цим договором авансу.

Також встановлено, що ОСОБА_1 , через нотаріуса, звернулась до ТОВ «Енергокредо» із заявою, в якій, зазначаючи про укладений між ними попередній договір купівлі-продажу від 24.05.2016 року, пропонувала з`явитися до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І.А. 23 липня 2106 року з 11:00 год. до 13:00 год. для укладення договору купівлі-продажу на вказане вище нерухоме майно (а.с. 14 т.1).

Зазначена вище заява позивача направлялась на адресу ТОВ «Енергокредо», що підтверджується копіями поштових накладних від 16.07.2016 та від 19.07.2016 року (а.с. 15, 16 т.1).

Протягом строку, встановленого попереднім договором купівлі-продажу від 24.05.2016 року, у передбачений термін по 24.07.2016 року включно, договору купівлі-продажу будівлі гуртожитку, який за своєю формою і змістом відповідав би вимогам закону, позивачем та ТОВ «Енергокредо» (ТОВ "Інтегро-В") укладено не було.

Також встановлено, що 24 травня 2016 року між ТОВ «Юнеско» та фізичною особою ОСОБА_4 було укладено у простій письмовій формі попередній договір оренди, за умовами якого ОСОБА_4 зобов`язалась в строк не пізніше 25 липня 2016 року укласти з ТОВ «Юнеско» договір оренди, за яким передати останньому в строкове платне користування об`єкт оренди - будівлю гуртожитку літ. А-5, по АДРЕСА_1 (а.с. 27 т.1).

Згідно п. 1.3 вказаного вище договору оренди, сторони домовились, що вартість орендної плати за основним договором оренди становитиме 86280,00 грн. за один місяць оренди. Строк оплати орендної плати - щомісячно до 10 числа місяця наступного за місяцем, за який проводиться оплата.

У пункті 1.4 попереднього договору оренди від 24.05.2016 року його сторони домовились, що строк оренди за основним договором оренди становитиме 2 роки 11 місяців.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2016 року у справі №185/6346/16-ц, яке набрало законної сили, позовну заяву ТОВ «Юнеско» до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «Енергокредо», про стягнення подвійної суми завдатку та штрафу задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Юнеско» грошові кошти в розмірі 172560,00 грн. та судовий збір в розмірі 1725,60 грн., в іншій частині позову відмовлено. Даним судовим рішенням, зокрема, встановлено факт укладення ТОВ «Юнеско» та фізичною особою ОСОБА_4 вказаного вище попереднього догову оренди спірного нерухомого майна, яким передбачено, зокрема, що вартість орендної плати за основним договором оренди становитиме 86280,00 грн. за один місяць оренди, а строк договору оренди складатиме 2 роки 11 місяців; місцевим судом встановлено, що ТОВ «Юнеско» сплатило ОСОБА_4 авансовий платіж у розмірі подвійної суми орендної плати за один місяць 172560,00 грн. (86280,00 грн. х 2 місяці), однак остання умови договору не виконала, спірний об"єкт нерухомості в оренду ТОВ «Юнеско» не передала.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 02.12.2016 року, ТОВ «Енергокредо» 23.11.2016 року змінило найменування на ТОВ "Інтегро-В" (а.с. 116-122 т.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Положеннями ч. 2 вказаної вище статті встановлено, що сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (ч. 3 ст. 635 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Частиною 1 статті 571 ЦК України встановлено, зокрема, що якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Крім того, за положеннями ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши укладення 24.05.2016 року між ТОВ «Енергокредо» (ТОВ "Інтегро-В") та фізичною особою ОСОБА_3 нотаріально посвідченого попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна, а також отримання ТОВ «Енергокредо» (ТОВ "Інтегро-В") авансу в розмірі 200960,00 гривень; встановивши також факт ухилення ТОВ «Енергокредо» (ТОВ "Інтегро-В") від укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 ), - колегія приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ "Інтегро-В" () на користь ОСОБА_4 авансу в сумі 200960,00 грн. та неустойки в розмірі 200960,00 грн., відповідно до п. 7 попереднього договору купівлі-продажу від 24 травня 2016 року.

Вимога позивача щодо стягнення з відповідача подвійної ставки забезпечувального платежу - є безпідставною, оскільки за змістом попереднього договору та за своєю правовою природою отримані відповідачем 200960,00 грн. являються авансовим платежем та не мають правових ознак завдатку, враховуючи, що основний договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був.

Умови попереднього договору від 24.05.2016 року щодо передачі у приватну власність позивача у строк по 24 липня 2016 року будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 - не виконані у зв"язку з ухиленням продавця від виконання своїх обов"язків за попереднім договором, враховуючи, що продавець є юридичною особою та не забезпечив присутність у нотаріуса уповноваженого представника з відповідним пакетом правоустановчих документів для укладення основного договору купівлі-продажу. Дані факти підтверджені наведеними вище письмовими матеріалами справи, визнані позивачем та відповідачем ТОВ «Енергокредо» (ТОВ "Інтегро-В"), згідно письмової заяви вказаного відповідача на а.с. 185 - 186 у т. 1, та поясненнями позивача і представника продавця у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Посилання співвідповідача ОСОБА_2 (за яким 20.10.2016 року було зареєстровано, в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, право власності на будівлю гуртожитку по АДРЕСА_1 на підставі рішення загальних зборів ТОВ «Енергокредо» (ТОВ "Інтегро-В") від 18.10.2016 року), що по 24 липня 2016 року договір купівлі-продажу укладений не був через хворобу директора товариства ОСОБА_5 , який перебував на лікуванні з 22.07.2016 року (а.с. 65 у т. 1), - являються безпідставними, оскільки, відповідно до п. 5.6 статуту ТОВ «Енергокредо», в редакції, що діяла у липні 2016 року, директор мав повноваження видати довіреність на здійснення юридичних дій від імені товариства. Крім того, відповідно до положень пункту 5.3 вказаного статуту, прийняття рішення про укладення товариством угод (вчинення правочинів) про продаж належних товариству будівель, споруд віднесено до компетенції загальних зборів учасників товариства, однак ні місцевому, ні апеляційному судам не представлено доказів наявності, станом на 24 липня 2016 року, відповідного рішення загальних зборів учасників ТОВ «Енергокредо» щодо відчуження будівлі вказаного вище гуртожитку на користь позивача. Більше того, на підставі рішення загальних зборів ТОВ «Енергокредо» (ТОВ "Інтегро-В") від 18.10.2016 року споруда вказаного гуртожитку підлягає передачі у власність відповідачу ОСОБА_2 (а.с. 130 - 137 у т. 1).

Доводи співвідповідача ОСОБА_2 , що попереднім договором не передбачалось укладення основного договору купівлі-продажу у строк по 24.07.2016 року - є безпідставними. Так, за змістом першого абзацу пункту 1 попереднього договору купівлі-продажу від 24 травня 2016 року передбаченого, що сторони домовились у строк не пізніше 24 липня 2016 року передати у приватну власність покупця будівлю гуртожитку, а у другому абзаці цього ж пункту договору конкретизовано, що реалізація зазначеної умови попереднього договору повинна відбутись саме шляхом укладення договору купівлі-продажу.

Твердження співвідповідача ОСОБА_2 про неможливість укладення з позивачем договору купівлі-продажу будівлі гуртожитку пізніше 24 липня 2016 року у вз"язку із вжиттям судом заходів забезпечення позову у даній справі; доводи ОСОБА_2 щодо направлення позивачу 20 жовтня 2016 року договору про зобов"язання продати вказаний вище об"єкт нерухомості позивачу (а.с. 148 у т. 1), про перебування ОСОБА_2 25.10.2017 року у приміщенні нотаріальної контори для укладення з позивачем договору купівлі-продажу будівлі гуртожитку - не спростовують викладених вище висновків апеляційного суду щодо ухилення продавця - юридичної особи ТОВ «Енергокредо» (ТОВ "Інтегро-В") - від виконання умов попереднього договору купівлі-продажу від 24.05.2016 року, враховуючи, що у належній письмовій нотаріальній формі зміни до вказаного попереднього договору купівлі-продажу не вносились, що визнано сторонами справи. Крім того, з 20.10.2016 року ОСОБА_2 набув права власності на будівлю гуртожитку, тобто з вказаної дати діяв не у якості представника юридичної особи - відповідача ТОВ «Енергокредо» (ТОВ "Інтегро-В").

Крім викладеного, встановивши, що внаслідок невиконання ТОВ «Енергокредо» (ТОВ "Інтегро-В") попереднього договору від 24.05.2016 року щодо укладення у строк по 24 липня 2016 року договору купівлі-продажу будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 не отримала прибуток від передачі в оренду ТОВ «Юнеско» споруди гуртожитку на 2 роки 11 місяців зі щомісячною орендною платою в сумі 86280,00 грн., - колегія приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ "Інтегро-В" на користь ОСОБА_4 збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 3019800,00 грн. (35 місяців х 86280,00 грн.).

Колегія наголошує, що позивачем доведено наявність у неї реальної можливості та намірів отримати прибуток у вказаному вище розмірі, у випадку виконання відповідачем умов попереднього договору купівлі-продажу щодо передачі у власність позивача будівлі гуртожитку, що підтверджується наведеними вище письмовими доказами (копією попереднього договору оренди з ТОВ «Юнеско», рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2016 року у справі №185/6346/16-ц, яке набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Юнеско» грошових коштів за попереднім договором оренди).

Підстави для задоволення позовних вимог в частині розірвання укладеного між ТОВ "Енергокредо" та ОСОБА_4 попереднього договору купівлі-продажу від 24.05.2016 року - відсутні, адже протягом строку, встановленого попереднім договором, у передбачений термін договору купівлі-продажу нерухомості, який за своєю формою і змістом відповідав би вимогам закону, сторонами укладено не було, а тому згідно вимог ч. 3 ст. 635 ЦК України, зобов`язання за оскаржуваним договором вважається припиненим.

ОСОБА_2 , як учасник ТОВ «Енергокредо», згідно статуту юридичної особи, не є належним відповідачем у справі, оскільки попередній договір купівлі-продажу від 24.05.2016 року з ОСОБА_2 , як фізичною особою, не укладався. Стороною попереднього договору купівлі-продажу гуртожитку являється ТОВ «Енергокредо» (ТОВ "Інтегро-В") - самостійна організація, яка створена і зареєстрована у встановленому законом порядку, наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (ст. 80 ЦК України).

Отже, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення подвійного завдатку, неустойки та відшкодування шкоди необхідно відмовити.

Колегія також звертає увагу, що ТОВ "Інтегро-В" (ТОВ «Енергокредо») надало місцевому суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, в зв`язку з тим, що вказаний відповідач не може виконати умови попереднього договору купівлі-продажу від 24.05.2016 року через вихід зі складу учасників товариства ОСОБА_2 та здійснення з ним розрахунку шляхом передачі йому у приватну власність будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 (а.с. 185-186 т.1). Даний факт підтверджується також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №74038289 від 25.11.2016 року (а.с. 145 т.1).

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, що призвело до ухвалення неправильного судового рішення, яка підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, з ТОВ "Інтегро-В" на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при подачі позовної заяви (майнова вимога - 6890,00 грн., а.с. 1 т.1) та апеляційної скарги (10335,00 грн., а.с. 153 т.2), пропорційно задоволеним позовним вимогам (94,45%), в загальному розмірі 16269,01 грн.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення подвійного завдатку, неустойки та відшкодування шкоди - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегро-В" (Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергокредо") - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегро-В" (Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергокредо") () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) аванс в сумі 200960,00 грн., неустойку в розмірі 200960,00 грн. та збитки в сумі 3019800,00 грн., що всього становить 3421720 (три мільйони чотириста двадцять одна тисяча сімсот двадцять) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегро-В" (Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергокредо") - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегро-В" (Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергокредо") () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 16269 (шістнадцять тисяч двісті шістдесят дев`ять) грн. 01 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді