РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Мукачево Справа №303/1280/19

2/303/865/19

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-СТРАБИЧЕВО»

про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зобовязання відповідача виділити в натурі майно, а саме корівник за адресою: вул. Томчанія, 9 в с. Страбичово Мукачівського району (далі - Корівник) у відповідності до майнового сертифікату серії ЗК VІІ 059597, виданого Страбичівською сільською радою від 16.07.2018 та підписати Акт прийому-передачі вказаного майна.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про наявність права на Корівник на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КАТП «Великолучівське», яке реорганізовано в СТОВ «Агро-Страбичево» на підставі Акту від 11 жовтня 2018 року про виділ йому у власність Корівника в натурі. Однак, через непідписання Акту приймання-передачі СТОВ «Агро-Страбичево», що є правонаступником КАТП «Великолучівське», він позбавлений можливості оформити правовстановлюючі документи на Корівник.

Нормативно правовою підставою для задоволення позовних вимог вказані приписи ст.ст. 610, 651 Цивільного кодексу України, Указу Президента «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 29.01.2001 №62/2001 та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження».

Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву не подав та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не висловив.

З урахуванням положень частини пятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником паю колективного сільськогосподарського підприємства КАТП «Великолучівське» реорганізованого в СТОВ "АГРО-СТРАБИЧЕВО", що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі - Майновий сертифікат) серії ЗК № VІІ 059597 в розмірі 18728,00 гривень (а.с. 6).

Комісією з майнового розпаювання КАТП «Великолучівське» було вирішено передати обєкт нерухомого майна - «Корівник» на загальну суму 20051 гривень ОСОБА_1, жителю с.В. Лучки, вул. Галаська, 34 відповідно до належного йому Майнового сертифікату, що підтверджується актом комісії від 25 вересня 2018 року, затвердженого головою комісії 11 жовтня 2018 року (а.с. 5).

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно з положеннями ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 Цивільного кодексу України .

За змістом п. 5 частини другої ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є примусове виконання обовязку в натурі.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (далі - Закон) суб'єктом права власності у колективному сільськогосподарському підприємстві (далі - підприємство) є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам (абзац другий частини першої статті 7 Закону). Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном (частина друга статті 8 Закону).

Згідно з частиною другою та третьої статті 9 Закону пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Самоврядування в підприємстві забезпечується на основі права членів підприємства брати участь у вирішенні всіх питань його діяльності, виборності та підзвітності виконавчо-розпорядчих органів, обов'язковості рішень, прийнятих більшістю, для всіх членів підприємства (стаття 22).

Відповідно до частини сьомої статті 31 Закону у разі реорганізації підприємства паї його членам або їх спадкоємцям видаються правонаступниками цього підприємства за рахунок майна, яке було віднесене до складу пайового фонду підприємства на дату його реорганізації і передане на баланс правонаступникам.

Відповідно до пункту 2 статті 2 Указу Президента України від 29 січня 2001 року № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» Міністерству аграрної політики України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям забезпечити утворення комісій з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, а також здійснення заходів, передбачених пунктом 1 цієї статті, із залученням до їх складу колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, працівників органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та представників суб'єктів господарювання, які було створено внаслідок реорганізації чи на основі майна, що належало ліквідованим колективним сільськогосподарським підприємствам. Цей документ також передбачає (абзаци четвертий та шостий пункту 1 статті 2) запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати) та можливість виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об'єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна.

Комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (далі - комісія), створена з метою забезпечення захисту прав на пайовий фонд майна членів колективних сільськогосподарських підприємств (далі - підприємства), в тому числі реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства (пункт 1 Типового положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177).

За результатами судового розгляду справи судом встановлено, що майновий пай члена колективного підприємства (ОСОБА_1А.) документально підтверджений свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Позивач звернувся до комісії з майнового розпаювання щодо виділення йому «Корівника» і комісією таке рішення було прийнято (акт від 25.09.2018). Колективне рішення в силу статті 22 Закону є обов'язковим для інших членів пайового фонду КАТП «Великолучівське», яке реорганізовано в СТОВ «АГРО-СТРАБИЧЕВО».

Відповідачем вищевказані фактичні дані не спростовано та зворотного суду не доведено.

За таких обставин справи, позовні вимоги за предметом спору підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 124, 129, 1291 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 279, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

2. Зобовязати Сільськогосподарське товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-СТРАБИЧЕВО» виділити в натурі ОСОБА_1 майно, а саме корівник за адресою: вул. Томчанія, 9 в с. Страбичово Мукачівського району у відповідності до майнового сертифікату серії ЗК VІІ 059597, виданого Страбичівською сільською радою від 16.07.2018 та підписати Акт прийому-передачі вказаного майна.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

5. Позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 89625, с. Великі Лучки Мукачівського району, вул. Пушкіна, 34, ІПН НОМЕР_1).

Відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-СТРАБИЧЕВО» (89655 с. Страбичово Мукачівського району, вул. Комсомольська, 27, ).

Суддя В.В. Кость