Провадження № 2/761/7026/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Пірак М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2019 року Київський міський центр зайнятості через свого представника звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої грошової допомоги по безробіттю в розмірі 20 673, 62 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, в якій вказав, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. При цьому, Наказом Шевченківської РФ КМЦЗ від 30.01.2019 року за №НТ190130 відповідачу було надано статус безробітного з 29.01.2019 року відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», а у відповідності до Наказу Шевченківської РФ КМЦЗ від 05.02.2019 року за № НТ 190205 - призначено до розпочато виплату допомоги по безробіттю з 05.02.2019 року. Разом з тим, як було виявлено, під час перебування на обліку в Шевченківській РФ КМЦЗ ОСОБА_1 перебував у цивільно-правових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Телеканал СТБ», про що не повідомив центр зайнятості. Вказані обставини підтверджуються наданими ТОВ «Телеканал СТБ» договором №14771/19 від 02.01.2019 року, актом приймання-передачі наданих послуг від 31.01.2019 року та листом № 00232/19 від 16.05.2019 року. Оскільки, відповідач умисно приховав відомості щодо надання послуг ТОВ «Телеканал СТБ», наказом Шевченківської РФ КМЦЗ від 29.05.2019 року №31 прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення у розмірі 20 673, 62 грн., яке складається з допомоги по безробіттю за період з 05.02.2019 року по 30.04.2019 року. Водночас, оскільки відповідач добровільно не повертає незаконно отримані кошти, позивач просить позов задовольнити з підстав, передбачених ст. 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Ухвалою від 27.08.2019 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Як вбачається із матеріалів справи, 25 вересня 2019 року відповідачем ОСОБА_1 було надано до суду відзив на позовну заяву, в яких зазначено, що відповідач заперечує щодо позовних вимог позивача. Згідно п. 2 Акту приймання-передачі наданих послуг та виключних майнових прав до Договору №14771/19 від 02.01.2019 року, в уточненому додатку зазначено, що він відпрацював 1 зміну 24.01.2019 року, тобто до того моменту як він зареєструвався у Шевченківській РФ КМЦЗ. Зазначає, що за цими ознаками така діяльність не може вважатись повноцінною зайнятістю у розумінні п.7 ч. 1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення». Також просить відзначити, що допомоги по безробіттю йому почали нараховувати з 05.02.2019 року в той час, як трудові відносини тривали до 31.01.2019 року згідно договору.

Разом з тим, 15.10.2019 року до суду надійшли заперечення на відзив представника позивача, в яких вказано, що виконання послуг згідно договору з 02.01.2019 р. по 31.01.2019 р., а тому на момент звернення в Шевченківський РВ КМЦЗ відповідач не був безробітній. Крім того, відповідач свідомо не повідомив позивача про факт перебування його у трудових відносинах з ТОВ «Телеканал СТБ», що свідчить про недобросовісність його дій.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. Статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 43 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи

При цьому, згідно положень ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Судом встановлено, що 29 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, в якій вказав, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.

Відповідно до наказів Шевченківського РЦЗ від 29.01.2019 року за № НТ190130 та за №НТ 190205 від 05.02.2019 року відповідачу було надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю з 05.02.2019 року по 30.01.2020 року. Згідно довідки - розрахунку № 92 від 28.05.2019 року, виданої Київським міським центром зайнятості вбачається, що в період з 29.01.2019 року по 26.04.2019 року ОСОБА_1 було виплачено 20 673 грн. 62 коп. допомоги по безробіттю.

Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13 лютого 2009 року, Постанова правління Пенсійного Фонду України 13 лютого 2009 №7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 за № 232/16248 розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. У разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. У разі відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк, стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства.

Так, представник позивача зазначає, що при здійсненні обміну даними про особу з Пенсійним Фондом України, виявлено порушення умов перебування відповідачем на обліку як безробітного в період отримання допомоги по безробіттю, а саме надання послуг за договором цивільно-правового характеру ТОВ «Телеканал СТБ».

Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №1310 від 27.05.2019 року, складеного Київським міським центром зайнятості, вбачається, що ОСОБА_1 в період перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітний, одночасно перебував у відносинах цивільно - правового характеру з ТОВ «Телеканал СТБ», чим порушив законодавство про зайнятість населення України.

30.05.2019 року відповідачу надіслано повідомлення про необхідність відшкодувати суми виплаченого матеріального забезпечення, проте кошти повернуті не були.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що 02.01.2019 р. між ТОВ «Телеканал СТБ» та ОСОБА_1 укладено договір №14771/19 за умовами якого, відповідач (виконавець) взяв на себе зобов`язання надати комплекс послуг (виконати роботи), прийняти участь у виробництві аудіовізуального твору - телевізійної передачі, шляхом графічного оформлення проекту, а замовник в свою чергу взяв на себе зобов`язання прийняти належним чином надані послуги та своєчасно сплатити виконавцю винагороду.

Орієнтовний період надання послуг з 02.012019 р. по 31.01.2019 р.

Акт приймання - передачі наданих послуг (виконання робіт) та виключення майнових прав від 31.012019 р. (до договору № 14771 від 02.01.2019р.) свідчить про те,що виконавець надав замовнику комплекс послуг передбачений п. 3 договору, виконавцем відпрацьовано одну зміну для подальшого художнього оформлення проекту (окремих сцен проекту).

З відповідь на запит Київського міського центру зайнятості ТОВ «Телеканал СТБ» 16.05.32019 р. повідомив проте, що за період дії договору ОСОБА_1 було надано послуги на загальну суму 1219,51 грн.

ОСОБА_1 вказує у відзиві на те, що в додатку до акту приймання - передачі наданих послуг зазначено щодо відпрацювання однієї зміни 24.01.2019 р.,тобто до того, як відповідач зареєструвався у центрі зайнятості. 29.01.2019 р. Робота була одноразовою та тривала лише один день.

Так, відповідачем до відзиву на позов долучено додаток до вищенаведеного акту приймання - передачі наданих послуг (виконавчих робіт) та виключених майнових прав до договору № 14771/19 від 02 січня 2019 р. від 31.01.2019 р. де зазначено, що обумовлена договором послуга надавалась 24.01.2019 року.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону (зокрема, зайнятість особи).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, відповідно до положень ст. 15 ЦК України..

Виходячи з обставин встановлених під час розгляду справи, наданих доказів, суд приходить до висновку, що представником позивача не доведено обставин, які надають суду можливість стягнути з відповідача грошові кошти та у зазначеній в позові сумі, оскільки звернення до відповідного центру зайнятості заявою про надання статусу безробітного відбулось 29.01.2019 р. після надання одноразово послуг ТОВ «Телеканал СТБ» 24.01.2019 р.

Затаких обставин підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-283, 352, 354 ЦПК України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Законом України «Про зайнятість населення», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13.12. 2019 року

Суддя: