Справа № 126/1828/17
Провадження № 22-ц/801/2107/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Губко В. І.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 рокуСправа № 126/1828/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Сала Т. Б.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Бершадська районна державна адміністрація Вінницької області, про визнання права на земельну ділянку за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, на рішення Бершадського районного суду Вінницької області у складі судді Губка В. І. від 25 вересня 2018 року (дата складення повного тексту рішення відповідає даті його ухвалення),

встановив:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, за яким просила визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай), із земель резервного фонду чи запасу П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області та зобов`язати включити її до списку осіб на земельного сертифікату на право на земельну частку (пай).

Позовна заява мотивована тим, що вона 09 липня 1995 року була прийнята в члени колективного сільськогосподарського підприємства «Надія» (далі КСП «Надія») с. П`ятківка Бершадського району Вінницької області, про що здійснено запис в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 28 червня 1995 року. Відповідно до інформації відділу Держгеокадастру у Бершадському районі від 20 червня 2017 року № 0-20-0. 27-98/104-17 її не було внесено у список осіб, які мають право на земельну частку (пай). Державний акт на право колективної власності на землю по П`ятківській сільській раді був виданий 04 січня 1996 року відповідно до рішення 3 сесії 22 скликання П`ятківської сільської ради народних депутатів від 21 грудня 1995 року. Розмір земельної частки (паю) по П`ятківській сільській раді становить 1,76 в умовних кадастрових гектарах. Вказувала, що її помилково не було включено в списки осіб, які мають право на земельну ділянку розпайованого КСП «Надія».

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2018 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) на території П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області розміром 1,76 в умовних кадастрових гектарах, виділивши її із земель запасу чи резерву П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки ОСОБА_1 працювала в КСП «Надія» с. П`ятківка та була його членом, однак помилково не була внесена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), тому вона має право на земельну ділянку (пай).

Заступник прокурора Вінницької області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що П`ятківська сільська рада Бершадського району Вінницької області не може буди відповідачем у цій справі, оскільки земельна ділянка, на отримання якої претендувала ОСОБА_1 розташована за межами населеного пункту, отже органом, уповноваженим державою на розпорядження землями, які перебувають у державній власності на території Бершадського району Вінницької області, є Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Вказував, що суд не застосував наслідків закінчення строку позовної давності, згідно з приписами статті 80 ЦК УРСР 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області подало пояснення до апеляційної скарги, у якому вказувало, що оскільки землі запасу та резервного фонду знаходяться за межами населеного пункту, то відповідачем у справі мало бути Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а не П`ятківська сільська рада Бершадського району Вінницької області.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, за яким просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм процесуального і матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частинами першою третьою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права (стаття 376 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була членом КСП «Надія» с. П`ятківка Бершадського району Вінницької області, що підтверджується:

- архівним витягом № 265 від 06 червня 2017 року з протоколу № 11 засідання правління КСП «Надія» с. П`ятківка від 26 серпня 1995 (а. с. 10);

- архівною довідкою Комунального підприємства «Бершадський трудовий архів» від 12 лютого 2014 року № 158 (а. с. 11);

- ксерокопією трудової книжки НОМЕР_1 (а. с. 9).

ОСОБА_1 не була включена в списки громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що додаються до Державного акта на право колективної власності на землю по П`ятківській сільській раді, який був виданий 04 січня 1996 року для сільськогосподарського використання відповідно до Рішення 3 сесії 22 скликання П`ятківської сільської ради народних депутатів від 21 грудня 1995 року, що підтверджується довідкою відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 20 червня 2017 року № 0-2-0.27-98/104-17 ( а. с. 8).

Відповідно до довідки, наданої П`ятківською сільською радою Бершадського району Вінницької області від 29 червня 2017 року № 113, на території П`ятківської сільської ради є в наявності землі запасу та резерву, які перебувають в оренді ( а. с. 7).

Згідно з інформацією П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 19 серпня 2019 року № 189 землі резервного фонду знаходяться за межами населеного пункту та перебувають в оренді.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 (720/95) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

У спорах пов`язаних із паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Оскільки питання щодо затвердження розміру земельної частки (паю) та видачі сертифікату належить до компетенції Бершадської районної державної адміністрація Вінницької області, а не П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, то районна державна адміністрація мала бути залучена до участі у справі в якості відповідача, а не третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Крім того, відповідно до довідки, виданої П`ятківською сільською радою Бершадського району Вінницької області від 19 серпня 2019 року № 189 землі резервного фонду (за рахунок яких можливо виділити земельну ділянку позивачці) знаходяться за межами населеного пункту та перебувають в оренді.

Статтею 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року внесено зміни до Земельного кодексу України (далі ЗК України), які набрали чинності з 01 січня 2013 року. Цим Законом змінено суб`єктів розпорядження землями сільськогосподарського призначення та визначено, що такі повноваження перейшли до Держземагенства України, а згодом до Держгеокадастру України.

Частиною четвертою статті 122 ЗК України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом 1 Положення «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14 січня 2015 року, визначено, що центральним органом виконавчої влади, який реалізує держану політику у сфері земельних відносин є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Згідно з пунктом 1 Положення «Про головне управління Держгеокадастру в області», затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29 вересня 2016 року, Головне управління Держгеокадастру в області (далі Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Відповідно до абзацу 13 пункту 4 цього Положення, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Отже, органом, уповноваженим державою на розпорядження землями, які перебувають у державній власності на території Бершадського району Вінницької області, є Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

За таких обставин, оскільки до повноважень П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області належало лише затвердження списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, натомість Бершадська районна державна адміністрація Вінницької області, до компетенції якої належить визначення розміру земельної частки (паю), вирішення питання про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай), Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, яке уповноважене розпоряджатися земельними ділянками державної форми власності, розташованими за межами населеного пункту, за рахунок яких просила виділити земельну ділянку ОСОБА_1 , до участі у справі як відповідачі залучені не були, то підстав для задоволення позову суд першої інстанції не мав.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381 384 ЦПК України апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, задовольнити.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Бершадська районна державна адміністрація Вінницької області, про визнання права на земельну ділянку відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Повний текст постанови складено 05 грудня 2019 року)

Головуючий підпис О. С. Панасюк

Судді підпис О. Ю. Береговий

підпис Т. Б. Сало

Згідно з оригіналом О. С. Панасюк