РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/20197/19

Провадження № 22-ц/4815/1553/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

учасники справи:

заявник ТОВ "Рівнегаз збут",

боржник ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2019 року (постановлену у складі судді Бердія М.А.) у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з газопостачання, -

в с т а н о в и в :

28 жовтня 2019 року ТОВ "Рівнегаз збут" звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з газопостачання.

Заява мотивована тим, що ТОВ "Рівнегаз збут" постачає природний газ споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2500 та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року.

ОСОБА_1 оплату за спожитий газ в повному обсязі не проводить, чим порушуються вимоги Правил та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 27976 грн 44 коп заборгованості за надані послуги з газопостачання та 1563,98 грн 3 % річних, 4060 грн інфляційні втрати та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 192 грн 10 коп.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2019 року товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" у видачі судового наказу про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з газопостачання відмовлено.

Ухвалу суду мотивовано тим, що суду не надано документів, які підтверджують договірні відносини між ТОВ "Рівнегаз збут" та ОСОБА_1 та доказів того, що договір про приєднання був доведений до відома споживача. Крім того, суду не надано доказів, що у заявника виникло право вимоги до боржника.

07 листопада 2019 року ТОВ "Рівнегаз збут" подано апеляційну скаргу, у якій, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, яка перешкоджає подальшому провадженню та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що факт приєднання споживача ОСОБА_1 до умов Типового договору підтверджується виключно здійсненою ним оплатою спожитого природного газу на рахунки постачальника та обсягом спожитого природного газу, визначеного оператором ГРМ АТ "Рівнегаз" за період з 01.01.2017 року по 30.06.2018 року, про що вказано у заяві ТОВ "Рівнегаз збут".

Письмова форма договору, яка підписана уповноваженою особою постачальника та яка, у відповідності до вимог ст.ст. 633,634 ЦК України не потребує двостороннього підписання, додана до заяви про видачу судового наказу (додаток 5).

Пунктом 1.3. Типового договору та пунктом 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 встановлено, що фактом згоди споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) за поставлений природний газ.

Оскільки споживачем не надавалася підписана заява-приєднання до умов договору його згода про приєднання до умов договору підтверджується фактом споживання природного газу, визначеного на підставі даних оператора ГРМ, згідно п. 13 р. ІІІ Правил та частковою оплатою спожитого природного газу в сумі 10009,12 грн.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ст. 163 ЦПК України.

Зокрема п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Судовий наказ може бути видано за наявності як відповідних договорів про надання таких послуг, так і інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строку та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому законом порядку.

Відносини, які виникли між постачальником та споживачем природного газу, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання.

Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил постачання природного газу, що має підтверджуватися документально.

В обґрунтування своїх вимог заявником було подано довідку про фінансовий стан абонента ОСОБА_1 , де вказано відомості про сплачені споживачем кошти за газ та розмір його заборгованості (а.с. 6).

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та передчасно дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав ненадання копії договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2019 року скасувати та направити справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з газопостачання до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук