Провадження № 6/761/219/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Андрусь С.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 березня 2013 року, позовні вимоги ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПРАТ «СК «Український страховий стандарт» 8 619,76 грн. Рішення суду набрало законної сили.

В січні 2019 року ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» (далі Позивач, ПрАТ " СК"УСС") звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва із вищезазначеною заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі, за позовом ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу.

Свої вимоги сторона заявника обґрунтовувала тим, що 22.11.2018р. Шевченківським районним судом м. Києва на підставі ухвали суду від 15.03.2017р. було видано дублікат виконавчого листа у справі №2610/26065/2012. Проте, оскільки рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі №2610/26065/12 набрало законної сили 07.08.2013р., строк пред`явлення даного виконавчого документу до виконання сплинув.

Заявник та інші учасники у справі в судове засідання не з`явилися, про розгляд заяви повідомлялися належним чином. Суд вважає за можливе розглядати заяву у їх відсутність, згідно частини 3 ст. 433 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. (ч. 1 ст. 433 ЦПК України).

Судом встановлено, що в лютому 2017 року ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2017р. заяву ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - задоволено частково, видано дублікат виконавчого листа №2610/26065/2012 відносно боржника ОСОБА_1 , виданого Шевченківським районним судом м. Києва від 24 жовтня 2013 року у цивільній справі за позовом ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в порядку регресу. У задоволенні заяви в частині щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовлено, з тих підстав, що законом не передбачено поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, дублікат якого на даний час судом ще не виданий.

22 листопада 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва було надіслано дублікат виконавчого листа стягувачу. Як вбачається з матеріалів справи на час направлення вищезазначеного дублікату, строк пред`явлення виконавчого документа виданого на виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 14.03.2013р. сплинув.

Згідно листа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 14.11.2016р. №26060 встановлено, що на виконанні Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебував виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Києва №2610/26065/2012 від 24.10.2013р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УСС» боргу у розмірі 8 619,76 грн. (16.12.2013р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження). Державним виконавцем 17.04.2014р., керуючись п.10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження для направлення виконавчого документа до Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з метою звернення стягнення із заробітної плати боржниці. Оглядовою перевіркою матеріалів виконавчого провадження, встановлено, що виконавчий документ втрачений під час пересилки діловодом Відділу.

Положеннями п. 9) ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції (" Право на справедливий суд") гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду "Горнсбі проти Греції" від 10 березня 1997р. (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду".

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1975р., п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі "Герін проти Франції" від 29 липня 1998р., п. 37).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і також зазначено, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013.

З огляду на вищезазначене, з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що подана заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа (дубліката виданого відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року) - підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 18, 258-261, 268, 353-355, 433 ЦПК України; ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"; ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", суд

У Х В А Л И В:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу - задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа в справі № 2610/26065/2012 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: