УХВАЛА

11 березня 2019 року

м. Київ

справа № 2-1101/12

провадження № 61-934ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", про усунення перешкод у користуванні власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Житомирська міська рада, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про усунення перешкод та зобов'язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 22 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про усунення перешкод та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 16 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 22 березня 2016 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до апеляційного суду.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03 грудня 2015 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 усунути порушення прав землекористувача та землевласника ОСОБА_2 шляхом:

- знесення підвального (цокольного) поверху незакінченого будівництвом житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 на АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_1, по межі із земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_2 на АДРЕСА_3 та із земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_3 на АДРЕСА_1 на площі шириною 1 м від межі вказаного суміжного землекористування та довжиною усієї стіни житлового будинку відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 202/10-2015 від 26 жовтня 2015 року, проведеної експертом Свістуновим І. С., за рахунок ОСОБА_1 або за рахунок ОСОБА_2 з подальшим відшкодуванням витрат на його знесення з ОСОБА_1;

- відновлення стану орендованої ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 на АДРЕСА_3, шляхом знесення самочинно збудованого на ній підвального (цокольного) поверху незакінченого будівництвом житлового будинку площею 2,00 кв. м (0,0002 га) та приватної земельної ділянки ОСОБА_2 з кадастровим номером НОМЕР_3 на АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно збудованого на ній підвального (цокольного) поверху незакінченого будівництвом житлового будинку площею 1,2 кв. м (0,00012 га), по межі із земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1 на АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_1, відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 202/10-2015 від 26 жовтня 2015 року, проведеної експертом СвістуновимІ. С., за рахунок ОСОБА_1 або за рахунок ОСОБА_2 з подальшим відшкодуванням витрат на його знесення з ОСОБА_1

У решті рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

29 грудня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року, в якій просила скасувати вказане судове рішення та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року залишено без руху для усунення недоліків та надано для їх усунення строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

19 лютого 2019 року копію вказаної ухвали від 28 січня 2019 року вручено ОСОБА_1, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

20 лютого 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направила до Верховного Суду матеріали, відповідно до яких недоліки касаційної скарги усунуто.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою зазначеної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зміст оскаржуваної постанови апеляційного суду свідчить про те, що повний її текст складено 22 листопада 2018 року.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваної постанови апеляційного суду, строк її касаційного оскарження обчислюється з дня складення повного її тексту ? 22 листопада 2018 року, а останній день такого строку припадає на 22 грудня 2018 року, який є робочим днем.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень текст оскаржуваної постанови Житомирського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року надіслано судом 22 листопада 2018 року, зареєстровано 23 листопада 2018 року, оприлюднено 26 листопада 2018 року.

Клопотання мотивоване тим, що касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення заявнику оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції.

У клопотанні скаржник зазначив, що оскаржувану постанову апеляційного суду отримав 29 листопада 2018 року, що підтверджується копією конверта, в якому надійшло оскаржуване рішення.

Крім того, скаржник вказав у клопотанні, що постанову апеляційного суду винесено без участі сторін у справі.

Оскільки скаржник надав докази, що копія оскаржуваної постанови апеляційного суду від 20 листопада 2018 року вручена йому 29 листопада 2018 року, а касаційну скаргу подано 29 грудня 2018 року, тобто в тридцятиденний строк з дня вручення, строк на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Богунського районного суду м. Житомира цивільну справу № 2-1101/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", про усунення перешкод у користуванні власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Житомирська міська рада, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про усунення перешкод та зобов'язання вчинення певних дій.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько