Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 552/2873/17

провадження № 61-28644св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 липня 2017 року в складі судді Васильєвої Л. М. та на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 05 вересня 2017 року в складі суддів: Бондаревської С. М., Драниці Ю. В., Кривчун Т. О.,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради про визнання незаконними та скасування рішень.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є сусідкою ОСОБА_6, який визнаний судом недієздатним. 15 березня 2016 року вона звернулася до виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради із заявою про призначення її опікуном над ОСОБА_6, проте рішеннями виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради опікуном над ОСОБА_6 призначено Полтавську обласну клінічну психіатричну ім. О. Ф. Мальцева в особі головного лікаря ОСОБА_7

Призначивши опікуном над ОСОБА_6 юридичну особу, відповідач грубо порушив вимоги цивільного законодавства України та вийшов за межі своїх повноважень у сфері опіки та піклування. Просила суд визнати рішення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 12 січня 2016 року № 13 та від 26 квітня 2016 року №122 незаконними та скасувати їх.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04 липня 2017 року в складі судді Васильєвої Л. М. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 05 вересня 2017 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 липня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 липня 2017 року та на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 05 вересня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано з Київського районного суду м. Полтави зазначену справу.

30 листопада 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла зазначена справа.

У травні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними та необгрунтованими, оскільки ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Суди дійшли помилкового висновку про те, що юридична особа може бути опікуном над недієздатною особою.

Заперечення/відзив на касаційну скаргу

28 листопада 2017 року від виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_4, які мотивовані тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені судами з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Касаційна скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_6 є особою з інвалідністю за психічним захворюванням безстроково, проживав зі своєю матір'ю у квартирі АДРЕСА_1.ОСОБА_4 є сусідкою ОСОБА_6, що проживає у квартирі № 5 у тому ж будинку.

Після смерті матері ОСОБА_6 03 грудня 2015 року він був госпіталізований до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О. Ф. Мальцева, яка звернулася до суду із заявою про визнання ОСОБА_6 недієздатним та встановлення над ним опіки.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалами апеляційного суду Полтавської області від 04 травня 2016 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 листопада 2016 року, ОСОБА_6 визнано недієздатним і встановлено над ним опіку, головного лікаря Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О. Ф. Мальцева ОСОБА_7 призначено його опікуном (справа №552/7031/15-ц).

До набрання вказаним рішенням законної сили виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві рішеннями від 12 січня 2016 року № 13 та від 26 квітня 2016 року № 122 у відповідності з вимогами статей 60, 63, 66 ЦК України призначив Полтавську обласну клінічну психіатричну лікарню ім. О. Ф. Мальцева в особі головного лікаря ОСОБА_7 опікуном над ОСОБА_6

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Опіка відповідно до статті 55 ЦК України встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Призначає опікуна орган опіки та піклування, крім випадків, установлених статтею 60 цього Кодексу (у разі визнання фізичної особи недієздатною опіку над нею встановлює суд).

Відповідний орган опіки та піклування здійснює опіку над фізичною особою до встановлення опіки і призначення опікуна (стаття 65 ЦК України), а якщо така фізична особа перебуває у закладі охорони здоров'я - опіку над нею здійснює цей заклад (стаття 66 ЦК України).

Оскільки ОСОБА_6 з грудня 2015 року перебуває у закладі охорони здоров'я як особа, що страждає на психічне захворювання і є особою з інвалідністю ІІ групи безстроково, родичів не має, самостійно забезпечити свої життєві потреби не може, потребує стороннього догляду, а також оскільки вказаний заклад охорони здоров'я звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_6 недієздатним, відповідний орган опіки та піклування у встановленому статтями 65, 66 ЦК України порядку вирішив питання про призначення йому опікуна.

ОСОБА_6 визнаний недієздатним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2016 року, яке набрало законної сили 04 травня 2016 року. Цим же рішенням йому призначено опікуна - головного лікаря закладу охорони здоров'я, у якому він перебував за станом здоров'я.

За встановлених обставин висновки судів першої та апеляційної інстанцій про законність оскаржуваних рішень виконкому Київської районної у місті Полтаві ради та відсутність підстав для їх скасування ґрунтуються на нормах матеріального закону. Передбачених нормами ЦПК України підстав для скасування судових рішень немає.

Доводи позивача про те, що юридична особа не може бути опікуном над недієздатною особою, не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до переоцінки висновків суду, яких суди дійшли з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Інші доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на обставини чи докази, якими спростовуються встановлені судом обставини, а ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом, переоцінка цих доказів відповідно до статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень касаційного суду.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 05 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат