У Х В А Л А

28 березня 2019 року

м. Київ

справа №715/23/17

провадження № 61-4165ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В.М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2017 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 16 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Глибоцького професійного ліцею про часткове визнання незаконним та скасування наказу щодо затвердження розміру оплати (тарифів) за найм приміщень в гуртожитку,

В С Т А Н О В И В :

22 лютого 2019 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2017 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 16 січня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 4 березня 2019 року подана касаційна скарга була залишена без руху, оскільки заявникам не було додано до касаційної скарги документів про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

21 березня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в якій вони зазначають, що не погоджуються із визначеним судом розміром судового збору, оскільки позов був ними подано до суду у грудні 2016 року, а не в січні 2017 року, а також вказують на те, що не повинні сплачувати судовий збір кожний окремим дорученням, так як вказане підтверджується постановою Верховного суду від 17 жовтня 2018 року у цій же справі, якою суд визнав неправомірною вимогу суду апеляційної інстанції щодо сплати судового збору кожним із заявників окремим платіжним документом.

З такими твердженнями заявників суд не погоджується, виходячи з такого.

Згідно із частиною шостою статті 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що була чинною ще з жовтня 2016 року, у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених за подання позову немайнового характеру.

Таки чином, незалежно від того чи подали позивачі позов до суду в грудні 2016 року, чи в січні 2017 року, їм необхідно було вже на час подачі такого позову сплачувати судовий збір в порядку, визначеному законом, а саме кожним зі співпозивачів за кожну вимогу окремим платіжним дорученням. Різниця складає лише у розрахунку суми збору.

Разом з тим, оскільки з матеріалів провадження не можливо встановити коли саме звернулися позивачі з позовом (у грудні 2016 року чи у січні 2017 року), та враховуючи, що в їх справі вже існує постанова Верховного Суду, суд вважає за можливе прийняти квитанції на загальну суму 1102,40 грн, надані на усунення недоліків, як належний доказ сплати судового збору.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2017 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 16 січня 2019 року.

Витребувати з Глибоцького районного суду Чернівецької області цивільну справу №715/23/17 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Глибоцького професійного ліцею про часткове визнання незаконним та скасування наказу щодо затвердження розміру оплати (тарифів) за найм приміщень в гуртожитку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко