Справа № 373/452/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 березня 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Керекезая Я.І., розглянувши позовну заяву першого заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу ГУ Держземагенства у Київській області та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

Заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області і просить визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Київській області № КИ/:08:002/00006192 від 24 вересня 2013 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким передано у власність ОСОБА_1 із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,3557 га, кадастровий номер :08:022:0028, що розташована на території Стовпязької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області вищезазначену земельну ділянку. Також просить стягнути із відповідачів на користь прокуратури Київської області судовий збір. Крім того, просить визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та поновити його.

Вивчивши дану заяву та додані до неї документи, вважаю, що подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.185 ЦПК України.

Проте, керівник Бориспільської місцевої прокуратури Київської області не вказав підстави для такого представництва, зокрема, не подав належних та допустимих доказів про те, що Переяслав-Хмельницька міська рада Київської області не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Так, роль прокурора у сфері представництва інтересів держави має допоміжний характер і основну роль згідно чинного законодавства України відіграють профільні органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, які самостійно звертаються до суду.

Згідно положень ч. 1ст. 167 ЦК України держава діє у цивільних правовідносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

З метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з дотриманням вимог процесуального закону, та зобовязаний надати суду документи, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) повинен визначити, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві (заяві) необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року N 3-рп/99).

Звертаючись до суду, прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва у порядку, передбаченому ч. 2 або 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру».

Прокурор зобовязаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або субєктом владних повноважень.

Зазначені обставини повинні перевірятися судом при зверненні прокурора з відповідною заявою або скаргою до суду.

Таке право, в тому числі право подавати позов (заяву), прокурор має лише, якщо орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

Саме лише посилання в заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, не достатньо для прийняття судом цієї заяви та ухвалення рішення по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після встановлення судом правових підстав для представництва.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналіз частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обгрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб'єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб'єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Крім того, відповідно до пункту 5 статті 28 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцеві державні адміністрації мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Суд враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Суд вважає, що наведені прокурором обґрунтування щодо наявності підстав для такого представництва, а саме бездіяльність Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області щодо повернення спірної земельної ділянок з користування відповідача не є достатньою підставою для звернення в суд в інтересах держави саме прокурора.

Крім того, не зазначено причин неможливості позивачем, який є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, самостійно здійснювати захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку.

Крім того, прокурор просить визнати поважними причини пропуску строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та поновити його.

Відповідно до ч.ч.1, 4, 5 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обовязку вчинити відповідну процесуальну дію.

Такої окремої та обґрунтованої заяви про поновлення строку на звернення до суду з позовною заявою із зазначенням конкретної дати, коли субєкту владних повноважень та/або прокурору стало відомо про порушення інтересів держави першим заступником керівника Бориспільської місцевої прокуратури до позову не додано.

В цілому, прокурору необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог чинного законодавства та усунути вказані недоліки у встановлений судом строк, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу разом з доданими до неї документами.

За таких обставин, керуючись ст.185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву першого заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу ГУ Держземагенства у Київській області та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння залишити без руху і надати прокурору строк для усунення недоліків протягом семи з дня отримання заявником копії ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.І.Керекеза