Ухвала

25 березня 2019 року

м. Київ

справа № 761/34628/15-ц

провадження № 61-4828ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», подану представником Далієм Сергієм Олександровичем, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 травня 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договорами,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк (далі - АТ КБ) «ПриватБанк» через свого представника Далія С. О. звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 травня 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2019 року, що підтверджується відомостями на поштовому конверті, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.

Частиною третьою статті 390 ЦПК Українипередбачена можливість поновлення строку на касаційне оскарження в разі його пропуску з інших поважних причин.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 15 січня 2019 року отримано ним 04 лютого 2019 року. На підтвердження своїх доводів заявником надано копію супровідного листа Київського апеляційного суду від 25 січня 2019 року, на якому міститься штамп вхідної кореспонденції АТ КБ «ПриватБанк» від 04 лютого 2019 року.

Проте конверту чи його копії з штрихкодовим ідентифікатором для відстеження дати отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 15 січня 2019 року у справі № 761/34628/15-ц не надано, а штамп вхідної кореспонденції сам по собі не може слугувати належним доказом на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови, оскільки він лише фіксує факт реєстрації кореспонденції в канцелярії АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, АТ КБ «ПриватБанк» необхідно надати до суду касаційної інстанції належні та достатні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, дана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки подана з порушенням вимог статті 392 ЦПК України.

За правилами пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

З тексту касаційної скарги вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, однак у прохальній її частині просить скасувати лише рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 травня 2016 року і не ставить питання про скасування чи зміну постанови Київського апеляційного суду від 15 січня 2019 року. Таким чином, заявникові необхідно уточнити вимоги до суду касаційної інстанції та зазначити, які саме судові рішення ним оскаржуються.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», подану представником Далієм СергіємОлександровичем, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 травня 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 26 квітня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов