Справа № 766/2783/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 16.03.1996 року по 12.10.2018 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. На теперішній час син навчається у Вищому державному навчальному закладі Українській медичній стоматологічній академії на 2-му курсі денної форми навчання. Згідно п. 1.2 договору строк навчання становить 4 роки 10 місяців, а згідно п.5.1 договору вартість навчання складає 135 453,00 грн. На даний час позивачем самостійно оплачено 11 837,00 грн. за перший семестр навчання та 3114,00 грн. - за перший семестр проживання в гуртожитку. Враховуючи, що відповідач володіє житловим будинком та двома земельними ділянками загальною площею більше 7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з яких отримує дохід від здачі в оренду грн., просила стягнути з останнього аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 за період з 01.09.2018 року по 31.01.2019 року у розмірі 11 030,00 грн., за період з 01.02.2019 року по 31.08.2019 року у розмірі 2 206,00 грн. на місяць, та за період з 01.09.2019 року по 01.12.2020 року у розмірі 2 384,00 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.02.2019 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеному провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.03.1996 року, що підтверджується актовим записом № 79 від 16.03.1996 року, складеним Суворовським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона.

Від даного шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом № 65 від 17.01.1998 року, складеним міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона.

12.10.2018 року шлюб між сторонами розірвано, про що Суворовським районним у м.Херсоні відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено 12.10.2018 року актовий запис № 96.

З довідки Української медичної стоматологічної академії № 197 від 13.12.2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 навчається в Українській медичній стоматологічній академії на ІІ курсі денної форми навчання. Дата закінчення навчання 30.06.2023 року.

Згідно п. 1.2 Договору про надання освітніх послуг № 86/2018-21-ІІ від 07.08.2018 року, строк навчання становить 4 роки 10 місяців, а згідно п.5.1 договору вартість навчання складає 135 453,00 грн.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків (стаття 141 СК України). Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Пред`являючи позов, ОСОБА_1 , посилаючись на норми статтей 180-184, 199, 200 СК України зазначала, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги батька, оскільки її доходу не вистачає для понесення усіх витрат, пов`язаних з оплатою навчання та проживання дитини. Починаючи з вересня 2018 року вона самотужки оплатила І семестр навчання сина в академії в розмірі 11 837,00 грн та його проживання в гуртожитку за І семестр в розмірі 3 114,00 грн., натомість відповідач маючи матеріальну можливість підтримувати сина на належному рівні, ухиляється від такого батьківського обов`язку.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у частині 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Норми статей 199, 200, 201 СК України не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

За змістом указаної норми стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати.

Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

Одночасно присудження аліментів за минулий час є правом, а не обов`язком суду.

Проте в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували, що ОСОБА_1 до звернення до суду вживала заходів щодо одержання аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання з ОСОБА_2 , але не могла їх одержати у добровільному порядку в зв`язку з винною протиправною поведінкою відповідача, що полягала у свідомому ухиленню від їх сплати.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд відмовляє в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за аліментами за період з 01.09.2018 року по 31.01.2019 року в сумі 11 030 грн. у зв`язку з їх недоведеністю.

Крім того, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання синаза період з 01.02.2019 року по 31.08.2019 року у розмірі 2 206,00 грн. на місяць, та за період з 01.09.2019 року по 01.12.2020 року у розмірі 2 384,00 грн., також не підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку позивач не набула права на вказану вимогу, оскільки це є вимога на майбутнє, а тому доводи позивача про те, що вказані витрати на утримання сина можуть фінансуватись наперед ґрунтуються виключно на припущеннях, адже фактично позивачем ще не понесені.

На підставі викладеного, ст.ст. 199 СК України, керуючись ст.ст. 6-13, 81, 141, 258, 259, 263- 265, 279ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В. Прохоренко