провадження № 22-ц/824/3175/19 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції ФінагеєвВ.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Верланова С.М.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Людмила Леонідівна, про визнання договору іпотеки припиненим, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом та просив визнати припиненим іпотечний договір, укладений 12 липня 2007 року між ВАТ «Український Професійний Банк» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л, реєстровий № 6786.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 липня 2007 року між ВАТ «Український Професійний Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування 151 911 доларів США на строк до 11 липня 2022 року. Крім того, 12 липня 2007 року між ВАТ «Український Професійний Банк» та позивачем укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 23 березня 2009 року Дніпровським районним судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь ВАТ «Український Професійний Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 555 470 грн. 92 коп. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 червня 2013 року розстрочено виконання зазначеного судового наказу. Позивачем на виконання судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2009 року сплачено грошові кошти на загальну суму 611 969 грн. 51 коп. 19 вересня 2015 року постановою відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві закінчено виконавче провадження з примусового виконання зазначеного судового наказу. Позивач зазначає, що іпотека має похідних характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання. Відповідач скористався своїм правом на дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором, тому як наслідок, договір хоча й укладений до 2022 року, припинив свою дію.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на аналогічні обставини, зазначені ним у позовній заяві та вказує на те, що з відзиву на позов він дізнався, що у нього є борг, та про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Висновки суду про те, що ПАТ «Український Професійний Банк» є неналежним відповідачем по справі є хибними. Випадки, у яких кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, передбачені ст. 512 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 12 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Український Професійний Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 484, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування 151 911 доларів США з поетапним щомісячним зменшенням ліміту заборгованості, починаючи з серпня 2008 року на суму 854,63 Доларів США, з яких 143 000 доларів США на споживчі цілі та 8 911 доларів США на оплату страхових платежів на строк до 11 липня 2022 року (а.с.24-25, 27-36, Т.1).

12 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Український Професійний Банк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18-22, Т.1).

27 травня 2008 року між ВАТ «Український Професійний Банк» та позивачем укладено договір про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. 12 липня 2007 року за реєстровим № 6786, відповідно до якого п. 2 договору викладено в новій редакції «за цим іпотечним договором іпотекою забезпечується виконання власних зобов'язань Іпотекодавця згідно з Кредитним договором № 484 від 12 липня 2007 року, відповідно до якого Іпотекодержателем надано Іпотекодавцю кредит у вигляді відкличної кредитної лінії, що поновлюється на споживчі цілі та оплату страхових платежів з лімітом заборгованості 151911,00 доларів США терміном до 11 липня 2022 року (включно) зі сплатою процентів у розмірі та на умовах, передбачених кредитним договором (а.с.23, Т.1).

23 березня 2009 року Дніпровським районним судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь ВАТ «Український Професійний Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 555 470 грн. 92 коп. (а.с.43, Т.1).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 червня 2013 року, яка набрала законної сили, розстрочено виконання судового наказу № 2-н-81/1 Дніпровського районного суду міста Києва від 23 березня 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ (ПАТ) «Український Професійний Банк» заборгованості за кредитом, яка становить за вирахуванням сплачених сум, - 296 531 грн. 74 коп., терміном на 24 місяці рівними частинами з щомісячною виплатою 12 355 грн. 49 коп. (а.с.107-109, 110-111, 112-114, Т.1).

Постановою відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві від 11 вересня 2015 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 березня 2009 року у зв'язку з фактичним його виконанням (а.с.118, Т.1).

06 вересня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ПАТ «Український Професійний банк» укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги за кредитним договором № 484 від 12 липня 2007 року, укладеним між ВАТ «Український Професійний Банк» та ОСОБА_3 (а.с.159-160, 161, 164, Т. 1).

06 вересня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ПАТ «Український Професійний банк» укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, відповідно до умов якого право грошової вимоги за іпотечним договором від 12 липня 2007 року, укладеним між ВАТ «Український ПрофесійнийБанк» та ОСОБА_3, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (а.с.162,163).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Український професійний банк» є неналежним відповідачем у справі.

Однак, апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 вказує на те, що іпотека має похідних характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання. Позивач зазначає, що він сплатив заборгованість, яка стягнута з нього на підставі судового наказу від 23 березня 2009 року, виданого за заявою ПАТ «Український Професійний банк». У зв'язку з цим, відбулося дострокове стягнення заборгованості, а, отже, кредитний договір припинив свою дію. На підставі цього, договір іпотеки вважається також припиненим у силу вимог ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

ОСОБА_3 пред'явив свої вимоги до ПАТ «Український Професійний банк», з яким було укладено кредитний договір та договір іпотеки.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що 06 вересня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ПАТ «Український Професійний банк» укладено договори про відступлення прав вимоги, за умовами яких до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги за кредитним та іпотечним договорами, укладеними між ВАТ «Український Професійний Банк» та ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом про визнання договору іпотеки припиненим, ОСОБА_3 не пред'явив вимог до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», яке є новим кредитором, та не зазначив його у якості співвідповідача у справі.

Відповідно до вимог ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, дізнавшись про те, що права та обов'язки за кредитним та іпотечним договорами перейшли до нового кредитора, позивач не заявляв клопотання про залучення ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у якості співвідповідача у справі.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у справі є неналежним. Однак, апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду, оскільки питання, які порушує у позовній заяві ОСОБА_3, стосуються також прав та обов'язків ПАТ «Український Професійний банк», які можуть бути вирішені судом за наслідками розгляду справи по суті.

У той же час, розгляд та вирішення зазначеної справи без залучення до неї ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» потягне за собою вирішення питання про права та обов'язки зазначеної особи у її відсутність, що не допускається у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України і тягне за собою скасування будь-якого судового рішення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості дати оцінку обґрунтованості доводів позивача в частині вимог про визнання іпотеки припиненою, оскільки така оцінка може вплинути на права, інтереси чи обов'язки особи, яка не залучена до участі у справі, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Отже, висновки суду першої інстанції в частині пред'явлення позову до неналежного відповідача не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що в сукупності з незалученням до участі у даній цивільній справі усіх осіб, на права та обов'язки яких буде впливати рішення у справі, у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року скасувати та прийняти постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Людмила Леонідівна, про визнання договору іпотеки припиненим відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 28 березня 2019 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Верланов С.М.