Справа № 527/2566/18
провадження 2/527/137/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Павлійчук А. В.,

при секретареві судового засідання - Бутко В. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом позовом представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, за участю третіх осіб: Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області, відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

В своєму позові зазначили, що 01.03.2000 померла ОСОБА_4. За життя набула право на земельну частку (пай), на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) згідно рішення Святилівської сільської ради народних депутатів від 27.11.1995 р на території Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області під № 237. Заповітом від 12 березня 1998 року заповіла все належне їй майно та право на майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (позивачам)

Позивачі є спадкоємцями майна останньої за заповітом. Проте, державний відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи що не надані правовстановлюючі документи.

Посилаючись на викладене, позивачі просили суд, визнати за ними в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай), по 1/2 розміром 2,24 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебували у колективній власності ПП СГП «Дніпро» (ПП «Дніпро Агро») на території Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) згідно рішення Святилівської сільської ради народних депутатів від 27.11.1995 р на території Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області під № 237, після померлої 01.03.2000 року ОСОБА_4.

У підготовче судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують.

Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

01 березня 2000 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія І-КЕ № 142824, виданого Святилівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 03 березня 2000 року.

ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) згідно рішення Святилівської сільської ради народних депутатів від 27.11.1995 р на території Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області під № 237 належало право на земельну частку (пай), у землі яка перебуває у колективній власності ПП СГП «Дніпро», розміром 2,24 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Світилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

За життя 12 березня 1998 року, вона склала заповіт, посвідчений секретарем Святилівської сільської ради ОСОБА_5 за реєстровим № 36, згідно якого все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належать їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 Валетнтині Павлівні та ОСОБА_2. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано.

Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи № 370, заведеної у Градизькій державній нотаріальній конторіпісля померлої 01 березня 2000 року ОСОБА_4, заяву про прийняття спадщини подали ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є спадкоємцями за заповітом. Інші спадкоємці які прийняли спадщину відсутні.

13.05.2004 року ОСОБА_1 в. П. та ОСОБА_2 отримали Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно житловий будинок.

03 жовтня 2018 року державний нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що спадкоємцями не подано правовстановлюючого документу на земельну частку (пай).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлений можливості отримати дублікат сертифікату на земельну частку ( пай).

Згідно п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в

тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються

членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу є рівними.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Згідно п. 17 Розділу X Прикінцевих положень Земельного кодексу України 17. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю.

Правовідносини по спадкуванню майна після ОСОБА_4 виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 524, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, ст.ст. 13,76, 81, 82, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий 17 листопада 2006 року Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області), в порядку спадкування за заповітом, після померлої, 01.03.2000 року, ОСОБА_4, право на Ѕ частку земельної частки (паю) розміром 2,24 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яка виділялася померлій на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) згідно рішення Святилівської сільської ради народних депутатів від 27.11.1995 № 237.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3, НОМЕР_4, виданий 06 червня 2000 року Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області), в порядку спадкування за заповітом, після померлої, 01.03.2000 року, ОСОБА_4, право на Ѕ частку земельної частки (паю) розміром 2,24 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яка виділялася померлій на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) згідно рішення Святилівської сільської ради народних депутатів від 27.11.1995 № 237.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду .

Повне найменування сторін:

Позивачі: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий 17 листопада 2006 року Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області);

ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3, НОМЕР_4, виданий 06 червня 2000 року Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області);

Представник позивачів: ОСОБА_3 (адреса робочого місця адвоката: Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, буд. 210);

Відповідач: Святилівська сільська рада Глобинського району Полтавської області (місце знаходження: Полтавська область, Глобинський район, с. Липове, вул.. Центральна, 124, ).

Треті особи: Градизька державна нотаріальна контора (місце знаходження: Полтавська область, Глобинський район, смт. Градизьк, вул. Київська, 51, ); відділ у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (місце знаходження: Полтавська область, Глобинський район, м. Глобине, вул. Центральна, 287, ).

Повний текст рішення складено 28.03.2019.

Суддя А. В. Павлійчук