Справа № 428/3343/19
Провадження № 2/428/1437/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Посохов І.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» про визнання незаконними дій комісії та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» про визнання незаконними дій комісії та скасування рішення.

Розглянувши вказану позовну заяву, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З позовної заяви та матеріалів доданих до неї вбачається, що позивачем оскаржується протокол засідання комісії Сєвєродонецького РЕМ № 1385 від 19.02.2019 з розгляду Акту про порушення № 003637 від 20.12.2018 року.

З огляду на вищенаведене суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/12901/17-ц:

«Відповідно до змісту статей 11, 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту субєктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обовязків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобовязаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому ОСОБА_3 Верховного Суду зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах ОСОБА_3 Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.

З огляду на викладене ОСОБА_3 Верховного Суду дійшла висновку, що такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.».

Таким чином, суд вважає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин у цій справі судом обовязково мають бути враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 06.02.2019 № 522/12901/17-ц, що відповідатиме завданню цивільного судочинства, буде доцільним та виправданим з метою забезпечення сталості та формування єдності судової практики.

За таких обставин, враховуючи, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду, а обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права, вважаю, що у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» про визнання незаконними дій комісії та скасування рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 186, 258-260, 263 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» про визнання незаконними дій комісії та скасування рішення.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І. С. Посохов