Справа № 487/5924/18
Провадження № 2/487/415/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участі секретаря Гречаної А.Д., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту електроенергію, -

В С Т А Н О В И В:

07.09.2018 року АТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту електроенергію в сумі 4273,38 грн. та судового збору 1762,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуванні тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає АТ «Миколаївобленерго» за адресою вул. Озерна, 11/А, кв. 35 в м. Миколаєві та знаходиться в договірних відносинах з АТ «Миколаївобленерго» на нього відкрито особовий рахунок №0762950. Споживачу відбувається відплатна передача електроенергії, яку споживач повинен сплачувати, а у разі не проживання та звільнення помешкання припинити постачання електричної енергії та закрити особовий рахунок. Плата за спожиту електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановленого іншого терміну. Станом на 15.08.2018 року у побутового споживача ОСОБА_2 виникла заборгованість перед позивачем за вказаною адресою у сумі 4273,38 грн. за спожиту електричну енергію. Зазначені обставини і стали підставою для звернення представника позивача до суду із даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона разом із матірю проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1/А, кв. 35 та є власницею зазначеної квартири. Вони є добросовісними платниками за використану електроенергію та сплачують своєчасно щомісяця згідно договору. Претензія позивача щодо заборгованості не підтверджена документально та є недоведеною, оскільки боргу по оплаті електропостачання у відповідача немає. Позивачем розраховується борг з врахуванням несправного лічильника, який був замінений у січні 2016 року. Відповідач оплатила електроенергію за грудень 2015 року за середніми показниками за попередні 12 місяців, так як електролічильник був пошкодженим зсередини та невірно показав спожиту електроенергію, в 10 разів більше середніх показників споживання. Суперечка залишилася в оплаті за грудень 2015 року. Відповідач заплатила по середній витраті з попередні 12 місяців, проте позивач незаконно вимагає сплатити за показниками несправного лічильника. Відповідач не порушувала жодних правил користування електроенергією, в звязку з чим просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року № 1875-ІV (далі - Закон №1875-IV) правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків можуть бути договори або інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, згідно до вимог ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, положеннями ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є споживачем електричної енергії, яку постачає АТ «Миколаївобленерго» за адресою вул. Озерна, 11/А, кв. 35 в м. Миколаєві та на нього відкрито особовий рахунок №0762950. Станом на 15.08.2018 року у побутового споживача ОСОБА_2 виникла заборгованість за спожиту електричну енергію перед позивачем за вказаною адресою у сумі 4273,38 грн., яка залишається несплаченою на теперішній час та є предметом розгляду у суді.

Частиною 4 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.11.2017 року по справі № 487/5711/16-ц в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ПАТ «Миколаївобленерго» про захист прав споживачів електричної енергії та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Також судом встановлені наступні обставини, 05.01.2016 року за зверненням споживача було здійснено технічну перевірку за результатами якої проведено заміну приладу обліку та складено акт про порушення №М-7204. В ході перевірки електролічильник СОЕА09М2 №268661 було знято, укладено у пакет, пакет опломбований пломбою №13830936 та вилучений представником енергопостачальника, який здійснював перевірку для доставки на комісію. Судом встановлено, що актом про порушення правил складеним ПАТ «Миколаївобленерго», не порушуються, не визнаються та не оспорюються права позивача, сам акт про порушення не несе для споживача жодних негативних наслідків та не порушує його прав як споживача електричної енергії, а тому вимоги позивача про визнання акту №М-7204 недійсним є безпідставними. 11.01.2016 року комісією ПАТ «Миколаївобленерго» в присутності уповноваженого представника споживача ОСОБА_2 ОСОБА_3 було прийнято рішення направити вилучений прилад обліку типу СОЕА09М2 №268661 до Центральної служби обліку Товариства для встановлення відхилень його метрологічних характеристик.

Відповідно до висновку за результатами експертної повірки №53 від 29.04.2016 року, складеному провідним інженером Державного підприємства «Миколаївський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» ОСОБА_4 про те, що при проведенні експертної повірки 1 фазного електролічильника, який належить ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що зовнішній вигляд лічильника незадовільний; показання лічильника до повірки склали 011541,12 кВт, показання лічильника після повірки 011541,51 кВт, що вказує на справність лічильного механізму; чутливість лічильника складає 0,4%, що відповідає нормі. За такого лічильник № 268661 визнаний непридатним по зовнішньому вигляду, однак метрологічні характеристики лічильника знаходяться в межах допуску.

29.06.2016 року на засіданні комісії ПАТ «Миколаївобленерго» в присутності ОСОБА_3 споживача було ознайомлено із висновком експертизи.

Згідно положень п.15 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії пошкоджені прилади обліку, а також прилади обліку із зірваними або пошкодженими пломбами підлягають експертизі, що проводиться комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту.

Таким чином висновок №53 за результатами експертної повірки 1 фазного електролічильника споживача ОСОБА_2 який було установлено в її електроустановках за адресою: АДРЕСА_2 складено провідним інженером ДП «Миколаївстандартметрологія» та затверджено директором цього підприємства.

Оскільки позивачем не доведено неправильності роботи електролічильника, то й відсутні підстави для застосування інших способів нарахування позивачу плати за спожиту електроенергію за грудень 2015 року. Дане рішення не було оскаржене та 28.11.2017 року набрало законної сили.

Згідно Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією для населення. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 затверджено Правила користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), які відповідно до п.1 регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Ці Правила - є обов'язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Так, особа є споживачем електроенергії, або як мешканець квартири, до якої цю енергію постачає енергопостачальна організація, а бо як її власник. Між постачальником та споживачем діють зобов'язальні правовідносини про постачання та користування електричною енергією, згідно якого енергопостачальник бере на себе зобов'язання постачати споживачеві електричну енергію, а споживач зобов'язується оплачувати фактично спожиту електричну енергію у терміни, передбачені договором. Також на ім'я відповідача відкрито особовий рахунок.

Наявність таких зобов'язальних правовідносин має підтверджуватися наявністю укладеного між сторонами договору на постачання електричноої енергії або фактичним користуванням електроенергією законним власником чи володільцем нерухомого майна.

Відповідно до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення споживання електричної енергії, здійснюється на підставі договору про користування електричної енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.

Відповідно до п. 19 Правил користування електричною енергією для населення споживання електричної енергії, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.

Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення споживання електричної енергії, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Розрахунки для населення, відповідно до п.п. 19, 21 Правил, за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку проводиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Тобто кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно споживачем за фактичними показаннями електролічильника. Відповідно до п.27 Правил у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. Кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно споживачем за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії. Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у період, за який здійснюється оплата. Згідно п. 48 Правил зі змінами та доповненнями споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Відповідно до п.28 Правил у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, відповідач є власником особового рахунку № 0762950 (отримувачем) електричної енергії за адресою: м.Миколаїв, вул. Озерна, 11/А, кв. 35.

Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення врегульовано відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками. Згідно вказаних правил, позивач, як енергопостачальник, постачав електричну енергію в необхідних споживачу обсягах, а споживач мав оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами).

Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач як споживач електричної енергії не виконав свої обовязки щодо своєчасної оплати в повному обсязі. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за фактичну спожиту ним електроенергію в розмірі 4273,38 грн.

Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.10,18,23,76,279,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту електроенергію - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» борг за спожиту електроенергію у сумі 4273,38 грн. (р/р 53, банк: МОУ АТ «Ощадбанк» м. Миколаїв, код ЄДРЮОФОП та ГФ 24789699, МФО 326461).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» витрати по сплаті судового збору у сумі 1762 грн. (р/р 53, банк: МОУ АТ «Ощадбанк» м. Миколаїв, код ЄДРЮОФОП та ГФ 24789699, МФО 326461).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Миколаївобленерго», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, .

Відповідач: ОСОБА_2, вул. Озерна, 11/А, кв. 35, РНОКПП НОМЕР_1.

Повний текст рішення виготовлений 27 березня 2019 р.

Суддя В.О. Гаврасієнко