Справа № 525/212/19
Провадження № 2/525/145/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2019 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., при секретарі Хоменко М.М., розглянувши на підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представником якої по довіреності є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що її батько ОСОБА_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1 16 лютого 1999 року склав заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_5 зареєстрований в реєстрі №18, в якому зазначив, що в разі його смерті житловий будинок з надвірними будівлями переходить їй, ОСОБА_1.

15 листопада 2011 року батько позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 помер у віці 80 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №201687, виданим ОСОБА_3 сільською радою Великобагачанського району Полтавської області 16 листопада 2011 року. Для відкриття спадщини позивачка, як спадкоємиця в шестимісячний термін скористалася своїм правом на отримання спадку, звернувшись до Великобагачанської державної нотаріальної контори. Після вчинення вищезазначених дій відкрита спадкова справа за № 75/2012 в якій зазначено, що спадок прийнятий позивачкою ОСОБА_1 згідно заповіту. Ще одним спадкоємцем, котра мала право на отримання спадку є мати позиваки ОСОБА_6, але вона від отримання спадку відмовилася. 19 квітня 2018 року позивачка ОСОБА_1 повторно звернулася до Великобагачанської державної нотаріальної контори з заявою на отримання права власності на житловий будинок розташований за адресою: с. Рокита вул. Мічуріна, буд. 14 Великобагачанського району Полтавської області після померлого ОСОБА_4 в порядку спадкування. Фактом належності відповідного майна померлому є довідка, видана ОСОБА_3 сільською радою від 08.11.2018 року за номером №497 про те, що згідно погосподарської книги № 5 за 2011-2015 роки, номер обєкта по господарському обліку № 0385-1, житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Полтавська область Великобагачанський район с. Рокита вул. Мічуріна, буд. 14 належав ОСОБА_4.

Актом вуличного депутата ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_7 в тім, що за адресою: Полтавська область Великобагачанський район с. Рокита вул. Мічуріна, буд. 14 був зареєстрований та проживав до своєї смерті 15.11.2011 року громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що і підтвердили сусіди ОСОБА_8, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_9, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_10, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_5.

Але позивачем ОСОБА_1 отримана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій №02-31/359 від 19.04.2018 року у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок розташований в с. Рокита вул. Мічуріна, буд. 14 Великобагачанського району Полтавської області.

На підставі заповіту, позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського бюро технічної інвентаризації, де і виготовила технічний паспорт на житловий будинок, що розташований за адресою: Полтавська область Великобагачанський район с. Рокита вул. Мічуріна, буд. 14 від 24 травня 2018 року реєстраційний номер 1-152. Також позивачем по справі отримано довідку від 14.06.2018 року № 5802 з характеристикою будівель та оціночної вартості майна за адресою: Великобагачанський район Полтавська область село Рокита вулиця Мічуріна, 14.

Позивачка ОСОБА_1 бажає успадкувати спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивачка змушена звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.2-3).

Загальне позовне провадження у справі було відкрите ухвалою суду від 28.02.2019 року і підготовче засідання у справі призначено на 27.03.2019 року; цією ухвалою суду витребувано у Великобагачанській ДНК відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від її прийняття) після смерті ОСОБА_4 (а.с.22).

До проведення підготовчого засідання у справі від відповідача у справі ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист №02-10/104 від 12 березня 2019 року про те, що даний відповідач не заперечує проти задоволення зазначеного позову і просить провести відповідне засідання у відсутність представника даної сільської ради (а.с.29).

Від позивачки у справі ОСОБА_1 надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів (а.с.37).

Від представника позивача який діє згідно довіреності ОСОБА_2 до суду надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог позивача ОСОБА_1 та про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів (а.с.38).

У звязку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, представником якої по довіреності є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 помер 15.11.2011 року, про що ОСОБА_3 сільською радою Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть та зроблено відповідний актовий запис за №27 (а.с.4).

З дублікату заповіту від 16.02.1999 року, зареєстровано в реєстрі за номером 18, який був складений ОСОБА_4 за життя та посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради, вбачається, що належний йому на праві жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Рокита Великобагачанського району Полтавської області він заповідає ОСОБА_1 (а.с.5).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З виписки з погосподарської книги №5 на 2011-2015 роки ОСОБА_3 сільської ради №497 від 08.11.2018 року вбачається, що головою домогосподарства, що розташоване в с. Рокита по вул. Мічуріна, 14 Великобагачанського району Полтавської області є ОСОБА_4, який помер 15.11.2011 року, про що видане свідоцтво про смерть І-КЕ № 201687 від 16.11.2011 року ОСОБА_3 сільською радою про що зроблено відповідний актовий запис № 27 (а.с.6).

Відповідно до акту, складеного депутатом ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району полтавської області від 08.11.2018 року та жителями с. Рокита вбачається, що ОСОБА_4, був зареєстрований та проживав до своєї смерті 15.11.2011 року в домоволодінні за адресою с. Рокита, вул. Мічуріна, 14 Великобагачанського району Полтавської області (а.с.7).

Домоволодіння по вулиці Мічуріна, 14 в с. Рокита Великобагачанського району Полтавської області складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. А-1), сараю (літ. Б), сараю (літ. б), сараю (літ. б1), колодязь питний №1 (а.с.а.с.8-11).

З довідки характеристики ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» від 14.06.2018 року № 5802 вбачається, що у відповідності до матеріалів ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами знаходиться за адресою: с. Рокита, вул. Мічуріна, №14 загальною площею житлового будинку літ. А-1, 1956 становить 43,8 кв.м, житлова площа 35,8 кв.м. відповідно до матеріалів ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» станом на 24.05.2018 року самочинне перепланування та реконструкція відсутні. Згідно матеріалів ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» станом на лютий місяць 2004 року в реєстровій книзі №1 за реєстровим № 152 зареєстровано право власності на громадянина ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва на право особистої власності видане виконкомом ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів від 25.09.1990 року (а.с.12).

Постановою від 19.04.2018 року виконуючою обовязки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в с. Рокита, вул. Мічуріна, 14 Великобагачанського району Полтавської області у звязку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на даний житловий будинок (а.с.13).

З повідомлення виконуючої обовязки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 від 14.03.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що спадкова справа після померлого 15.11.2011 року ОСОБА_4, заведена за № 75/2012. Спадщину після нього згідно заповіту посвідченого ОСОБА_3 сільською радою Великобагачанського району Полтавської області 16.02.1999 року, зареєстрованого у реєстрі за №18, прийняла дочка ОСОБА_1. Дружина померлого ОСОБА_6 від прийняття спадщини відмовилась. Інших заяв та претензій від кредиторів не надходили. 23.05.2018 року на імя ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину на невиплачену пенсію (а.с.а.с.30-35).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження.

Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом після померлого 15.11.2011 року ОСОБА_4 (щодо житлового будинку з надвірними будівлями) є позивачка у справі ОСОБА_1, яка прийняла спадщину, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок), позивачка ОСОБА_1 не може оформити своє право на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК).

Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення у особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, представником якої по довіреності є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.15,16,328,392,1216-1218,1220,1261,1296,1297 ЦК України, ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,197,200,206,247,259,263-265,272-273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, представником якої по довіреності є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати, що на момент смерті ОСОБА_4, який помер 15.11.2011 року, належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Рокита, вул. Мічуріна, 14 Великобагачанського району Полтавської області та складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. А-1), сараю (літ. Б), сараю (літ. б), сараю (літ. б1), колодязь питний №1.

В порядку спадкування, визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємицею за заповітом після смерті 15.11.2011 року ОСОБА_4, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: с. Рокита, вул. Мічуріна, 14 Великобагачанського району Полтавської області та складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. А-1), сараю (літ. Б), сараю (літ. б), сараю (літ. б1), колодязь питний №1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії КО № 144965; представник позивача ОСОБА_2 головний спеціаліст відділу «Великобагачанського бюро правової допомоги» Першого Полтавського місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги, паспорт серії КО № 582174; відповідач ОСОБА_3 сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, місце знаходження с. Рокита, Великобагачанського району Полтавської області вулиця Центральна, 34, .

Суддя В.В. Хоролець