1Справа № 335/585/19 2/335/1028/2019
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Шутіної Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
У позовній заяві вказує, що він є власником 1/2 частини квартири №79 в будинку №147-а по б. Гвардійському у м. Запоріжжі на підставі свідоцтва про право власності №2198, виданого 18.05.1998 року і свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.09.2017 року №2983. Крім неї, співвласниками цієї квартири є її донька ОСОБА_1М та її мати ОСОБА_3, яким належить по 1/4 частки вказаної квартири, які також зареєстровані за цією адресою.
З 2003 року відповідачка ОСОБА_2 у вказаній квартирі не проживає. Реєстрація відповідачки у належній їй на праві спів власності квартирі обмежує її права власника, а також унеможливлює отримання субсидії на оплату комунальних послуг.
На підставі викладеного позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою №79 в будинку №147-а по б. Гвардійському у м. Запоріжжі.
В судовому засідання позивачка ОСОБА_1, позов підтримав, наполягаючи на підставах та обставинах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Через канцелярію суду подала відзив у якому зазначила, що визнає позов у повному обсязі та просить розглянути справи за її відсутності.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася. Через канцелярію суду подала письмові пояснення у якій зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує та просить розглянути справу за її відсутності.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані суду докази, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачка є власником 1/2 частини квартири №79 в будинку №147-а по б. Гвардійському у м. Запоріжжі на підставі свідоцтва про право власності №2198, виданого 18.05.1998 року ЗАТ „Запоріжбуд і свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.09.2017 року №2983. Крім неї, співвласниками цієї квартири є її донька ОСОБА_1М та її мати ОСОБА_3, яким належить по 1/4 частки вказаної квартири, які також зареєстровані за цією адресою, що підтверджується свідоцтва про право власності №2198, виданого 18.05.1998 року ЗАТ „Запоріжбуд.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як розяснено у пункті 34 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року „Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових правоскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як передбачено ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи, що відповідачка є власником 1/4 частини спірної квартири, суд не вбачає законних підстав, для визнання її такою, що втратила право користування цією квартирою.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити повністю.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя А.В. Воробйов