КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/5049/18 Головуючий у І інстанції Шевченко Т.М
Провадження №22-ц/824/8143/19 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2019 рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

у березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Новака А.В. від 01 жовтня 2018 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва на 30 січня 2019 року об 11 год. 00 хв.

20 грудня 2018 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи №752/5049/18, замінено суддю Новака А.В. на суддю Шевченко Т.М.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що твердження суду про неявку позивача до судових засідань з неповажних причин є помилковими, і такими, що не відповідають матеріалам цивільної справи.

ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу не надала.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив із положень частини 5 статті 223 та пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, пославшись на повторну неявку позивача в судове засідання без поважних причин, неподання позивачем заяв про розгляд справи в його відсутності.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до частини 5 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Вказані приписи кореспондуються з приписами пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, відповідно до яких суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законом установлено таку підставу для залишення позову без розгляду, як неприбуття належним чином повідомленого позивача в судове засідання вдруге поспіль.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Новака А.В. від 01 жовтня 2018 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва на 30 січня 2019 року об 11 год. 00 хв.

20 грудня 2018 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи №752/5049/18, замінено суддю Новака А.В. на суддю Шевченко Т.М.

В матеріалах справи відсутня ухвала судді Шевченко Т.М. про прийняття цивільної справи №752/5049/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів до свого провадження.

Із Довідки від 30.01.2019 року, складеної секретарем судових засідань Павлюк В.В. вбачається, що фіксування судового процесу в цивільній справі №752/5049/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились. (а.с. 75)

Із Довідки від 26.03.2019 року, складеної секретарем судових засідань Павлюк В.В. вбачається, що фіксування судового процесу в цивільній справі №752/5049/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились. (а.с. 80)

В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення - судової повістки на 26.03.2019 року ОСОБА_1 з відміткою про вручення 22 січня 2019 року. (а.с. 78)

26 березня 2019 року Голосіївським районним судом міста Києва було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду (а.с. 81).

Таким чином, проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що позивач не був належним чином повідомлений про дату підготовчого судового засідання, яке було призначене судом на 30 січня 2019 року об 11 год. 00 хв., оскільки матеріали справи не містять доказів вручення судових повісток на вказану дату позивачу.

За таких обставин не можна вважати, що позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції приходить висновку про передчасність висновків суду першої інстанції щодо залишення позову без розгляду.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи, не звернув уваги на те, що позивач не був належним чином повідомлений про призначення підготовчого судового засідання на 30 січня 2019 року, що призвело до порушення ним норм процесуального права - статей 223, 257 ЦПК України.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 379 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року скасувати повністю, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштівнаправити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 липня 2019 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Олійник В.І.

Кулікова С.В.