Номер провадження: 22-ц/813/2796/19
Номер справи місцевого суду: 520/8555/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2018 року про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року, ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 96121,30 доларів США, з яких 36591,5 доларів США проценти за користування сумою позики, 9529,80 доларів США 3% річних від простроченої суми, 50000 доларів США основна сума боргу та суму понесених судових витрат.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2018 року провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2018 року скасувати та направити цивільну справу до суду першої інстанції для продовження розгляду .

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.11.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2018 року про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.11.2018 року призначено розгляд вищевказаної справи у приміщенні апеляційного суду Одеської області.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_4 ОСОБА_5, посилаючись на законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду від 26.09.2018 року про закриття провадження у справі залишити без змін (а.с. 197-200).

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді - Гірняк Л.А., Сегеда С.М.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.01.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2018 року про закриття провадження , яку було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду на 26.03.2019 року о 11год.30хв.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до тієї ж самої сторони, про той самий предмет і з тих самих підстав, з яких є рішення та яке набрало законної сили.

Проте погодитись з такими висновками не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішені по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Позови вважаються тотожними тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів, позови не можна вважати тотожними, що позбавляє суд права закрити провадження у справі.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої він просить ухвалити рішення, а підставою - є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається із матеріалів справи, 21.07.2016 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м.Одеси із позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики від 01.08.2013 року (справа №520/8786/16-ц).

За результатами розгляду вищевказаної справи, рішенням Київського районного суду м.Одеси від 09.11.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задоволені. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 загальну суму заборгованості за договором позики від 01.08.2013 року у розмірі 81317,50 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 2078475,30 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 6890 грн.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.07.2017 року рішення Київського районного суду м.Одеси скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики відмовлено.

При цьому, у своєму рішенні апеляційний суд не вирішував справу по суті.

Так, встановивши, що «01.08.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір позики», апеляційний суд зазначив, «що між сторонами виникли правовідносини з договору позики» та зазначив: «у звязку з передчасним зверненням до суду, колегія суддів не перевіряє та не надає оцінку доводам апелянта про введення її в оману з боку позивачки…».

Рішення апеляційного суду Одеської області від 20.07.2017 року сторонами не оскаржувалось.

У апеляційній скарзі, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 зазначав, що керуючись доводами суду, викладеними у рішення апеляційного суду Одеської області від 20.07.2017 року, ОСОБА_2 24.07.2017 року звернулася до Київського районного суду м.Одеси із позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики від 01.08.2013 року (справа №520/8555/17).

Підставою для звернення до суду із даним позовом було настання строку виконання зобовязання ОСОБА_4 01.10.2016 року і невизнання боргу договору позики, а також фактичне невиконання зобовязання на 24.07.2017 року, у звязку із чим у позивачки виникло право звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Предметом позовних вимог у позовній заяві від 24.07.2017 року було визначено матеріально правову вимогу по стягненню загальної суми заборгованості за договором позики у розмірі 96121,30 доларів США, з яких 36591,50 доларів США проценти за користування сумою позики, 9529,80 долари США 3% річних від простроченої суми, 50 000 доларів США основна сума боргу.

Таким чином, постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції необґрунтовано вважав, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.07.2017 року по справі №520/8786/16-ц відмовлено у позові з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а також те, що позовні вимоги були заявлені на підставі вимог одних і тих же статей (ст.ст. 526, 625, 651-654, 1046-1053 ЦК України) і предметом позову була позика, укладена між сторонами 01.08.2013 року, строк виконання визначався ОСОБА_4 01.01.2014 року, а не додаткова розписка від 01.07.2016 року, якою ОСОБА_4 зобовязалась повернути всю суму позики до 01.10.2016 року.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підтверджують, що судом допущено порушення вимог процесуального права.

Через невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, в силу п. п.3,4 ч.1 ст.379 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2018 року скасувати та цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28.03.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

ОСОБА_6