Провадження № 2/750/2743/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова
у складі судді Карапута Л.В.
при секретарі Пишенко М.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку,

встановив:
29.10.2019 року позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №6 від 27.05.2019 року, про відмову у поновленні на квартирному обліку з 2006 року підполковнику ОСОБА_1 ; визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2019 року №137 «Про затвердження рішення житлової комісії НОМЕР_1 » про відмову у поновленні на квартирному обліку з 2006 року підполковнику ОСОБА_1 ; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про поновлення ОСОБА_1 та членів його сім`ї (всього чотири особи) на квартирний облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м. Чернігові в загальній черзі з 10.02.2006 року та першочерговій черзі з 19.03.2015 року.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача подав до суду відзив та просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач пропустив шестимісячний строк подачі документів для постановки на квартирний облік за проходженням військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проходить військову службу на офіцерських посадах у Збройних Силах України з 2005 року.

Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_2 викладеним в протоколі №11 від 10 лютого 2006 року ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік для отримання постійного житлового приміщення, як особа, що потребує поліпшення житлових умов (загальна черга).

Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_2 викладеним в протоколі засіданні житлової комісії №26 від 19 березня 2015 року відповідно до п. 14 ст. 12 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 був зарахований в першочергову чергу для отримання постійного житла як учасник бойових дій.

06 березня 2018 року ОСОБА_1 відповідно до наказу Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України для подальшого проходження військової служби прибув до військової частини НОМЕР_1 м. Чернігів.

09 березня 2018 року позивач звернувся до секретаря житлової комісії військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 з проханням зарахувати його на квартирний облік та прийняти від нього пакет документів.

Для постановки на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 позивачу необхідно було додати деякі документи перелік яких йому було вручено (а.с.18).

В подальшому ОСОБА_1 перебуваючи на військовій службі, виконуючи покладені на нього службові обов`язки, відповідно до відомостей викладених в Книзі обліку тимчасово відсутнього і тимчасово прибулого особового складу за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 06 березня 2018 року по 22 квітня 2019 року, 62 доби виконував обов`язки у відрядженні, 102 доби виконував службові обов`язки в операції об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, всього 162 доби.

В період з 26 листопада 2018 по 26 грудня 2018 року відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №393/2018 від 26.11.2014 позивач виконував службові обов`язки за посадою в режимі підвищеної бойової готовності та фізично не мав можливості на оформлення документів щодо поновлення на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 .

Після збору всього пакету документів, ОСОБА_1 повторно 22 квітня 2019 року звернувся до житлової комісії з проханням про поновлення на квартирному обліку.

Секретарем житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 було повідомлено, що прийом його документів для постановки на квартирний облік провести неможливо оскільки ним було пропущено 6-ти місячний строк постановки на квартирний облік.

Не погоджуючись з рішенням секретаря житлової комісії позивач 25 квітня 2019 року через командира військової частини НОМЕР_1 звернувся з відповідним рапортами. В своїх рапортах ОСОБА_1 просив визнати поважними причини пропуску подачі документів на поновлення квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 14,16).

25 квітня 2019 року, ОСОБА_1 повідомив голову житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про своє бажання бути присутнім на засіданні житлової комісії під час розгляду його рапорту про поновлення на квартирному обліку, відповідно до положень визначених пунктом 24 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006 року та п. 20 розділу II Постанови ради міністрів Української PCP і Української республіканської ради Професійних спілок №470 від 11.12.1984 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщені Український PCP.»

В червні 2019 року ОСОБА_1 отримав витяг з протоколу №6 житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2019 та витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2019 №137 «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » (а.с. 11-12).

11 червня 2019 року позивач з метою врегулювання спору, звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом в якому просив повідомити йому письмово про причини не зарахування його на квартирний облік для отримання постійного житлового приміщення, оскільки рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 не містило в собі рішень з привод зазначених питань викладених в рапортах позивача від 25.04.2019 (а.с. 15).

Розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 голову житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було зобов`язано надати позивачеві письмову відповідь на його рапорт і повідомити про причини не зарахування його на квартирний облік для отримання постійного житла в м. Чернігові.

До цього часу відповідач відповіді на рапорт ОСОБА_1 від 11.06.2019 року не надав.

Стаття 47 Конституції України гарантує кожному мати право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно ст. 38 ЖК України встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно ч. 1 ст. 40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 40 вказаного Кодексу громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081, визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей.

Порядок забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями визначено Інструкцією про організацію забезпечення

військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими

приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від

31 липня 2018 року № 380.

Розділом вказаної інструкції VI визначено порядок обліку осіб які

набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання

жилих приміщень для постійного проживання

Житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12

Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та

членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом

протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну

вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному

пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить

службу та перебуває на відповідному обліку. Для зарахування на облік військовослужбовець подає командиру військової частини рапорт, який реєструється у службі діловодства військової частини. До рапорту додаються документи, передбачені порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, а також витяг з послужного списку військовослужбовця.

Пунктом 9 вказаної інструкції також передбачено, військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цією Інструкцією зараховуються облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а так заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав. Час перебував військовослужбовців на обліку для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жиле площею) не враховується.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 8 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» передбачає:

1. Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

2. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього прав, за винятком випадків, коли таке втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших.

У рішенні Європейського Суду від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява №39948/06, п.п.47,48, Суд зазначив, що втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що передбачені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві». Визначаючи, чи було конкретне втручання «необхідним в демократичному суспільстві», Суд повинен оцінити у контексті всієї справи загалом, чи були мотиви, наведені для виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8.

Враховуючи положення статті 8 Конвенції та рішення Європейського суду, які є джерелом права, суд приходить до висновку, що ухваливши рішення про відмову у поновленні на квартирному обліку з 2006 року позивача, відповідачем постановлено рішення, яке обмежило права позивача на отримання житла.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

За таких обставин, враховуючи той факт, що позивачем було з поважних причин пропущено строк подачі документів для поновлення позивача та членів його сім`ї на квартирному обліку, слід визнати незаконним і скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №6 від 27.05.2019 року, про відмову у поновленні на квартирному обліку з 2006 року підполковнику ОСОБА_1 , визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2019 року №137 «Про затвердження рішення житлової комісії НОМЕР_1 » про відмову у поновленні на квартирному обліку з 2006 року підполковнику ОСОБА_1 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про поновлення ОСОБА_1 та членів його сім`ї (всього чотири особи) на квартирний облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м. Чернігові в загальній черзі з 10.02.2006 року та першочерговій черзі з 19.03.2015 року.

У зв`язку із тим, що позивачем було заявлено три позовні вимоги немайнового характеру, які підлягають задоволенню, а позивач в силу ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави 2305,20 грн. у відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:
позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №6 від 27.05.2019 року, про відмову у поновленні на квартирному обліку з 2006 року підполковнику ОСОБА_1 .

Визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2019 року №137 «Про затвердження рішення житлової комісії НОМЕР_1 » про відмову у поновленні на квартирному обліку з 2006 року підполковнику ОСОБА_1 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про поновлення ОСОБА_1 та членів його сім`ї (всього чотири особи) на квартирний облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м. Чернігові в загальній черзі з 10.02.2006 року та першочерговій черзі з 19.03.2015 року.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (місце знаходження: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26616313) на користь держави судовий збір в розмірі 2305 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута