Постанова

Іменем України

22 липня 2019 року

м. Київ

справа № 760/20369/14-ц

провадження № 61-19943 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Кривцової Г. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - ОСОБА_4 ,

третя особа - ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , на заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва у складі судді Українця В. В. від 12 лютого

2016 року та рішення Апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів:

Заришняк Г. М., Андрієнко А. М., Мараєвої Н. Є. від 02 березня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України

у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування позову зазначав, що 16 вересня 2011 року у м. Києві на

вул. Волинська-Донецька сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів: автомобіля марки «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Лексус», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , під його керуванням. Винним у ДТП є

ОСОБА_3 , яка порушила пункт 12.3. Правил дорожнього руху, що підтверджено постановою Солом`янського районного суду м. Києва

від 13 жовтня 2011 року.

У результаті ДТП керований ним автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, яка згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 17 лютого 2012 року

№ 175 склала 124 845,11 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в страховій компанії «Каштан», тому за завдані пошкодження страховою компанією було відшкодовано 50 000,00 грн.

Враховуючи наведене та у відповідності до вимог статті 1194 ЦК України ОСОБА_1 просив суд задовольнити позов та стягнути з

ОСОБА_3 різницю у шкоді, а саме майнову шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, у розмірі 74 845,11 грн.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 74 845,11 грн майнової шкоди та 748,45 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не заперечувала, що ДТП сталася з її вини. Отже, у силу частини першої статті 61 ЦПК України 2004 року ці обставини не підлягають доказуванню, а тому завдана позивачу майнова шкода повинна бути відшкодована у повному обсязі за рахунок особи, яка її завдала. Крім того, вину ОСОБА_3 доведено постановою Солом`янського районного суду м. Києва

від 13 жовтня 2011 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року залишено без задоволення.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , задоволено частково.

Заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого

2016 року змінено. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди з 74 845,11 грн. до 60 490,01 грн. Зменшено розмір стягнутого

з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судового збору з 748,45 грн до

604,90 грн. У решті рішення суду залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що судом першої інстанції вірно з`ясовано та дана належна правова оцінка про те, що відповідачка повинна відшкодувати позивачеві майнову шкоду, завдану пошкодженням його майна внаслідок ДТП, вчиненого з її вини.

Суд апеляційної інстанції, зменшуючи розмір матеріальної шкоди, виходив із того, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню, оскільки була повторно призначена судово авто-товарознавча експертиза, висновок якої є переконливим та обґрунтованим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 06 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано цивільну справу

№ 760/20369/14-ц із Солом`янського районного суду м. Києва,

зупинено виконання заочного рішення Солом`янського районного суду

м. Києва від 12 лютого 2016 року та рішення Апеляційного суду м. Києва

від 02 березня 2017 рокудо закінчення касаційного провадження у справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржені судові рішення є незаконними та необґрунтованими, постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права, зазначає, що висновок експерта від 17 лютого 2012 року №175 та висновок експерта від 23 листопада

2016 року № 8708 складені з порушенням норм законодавства, є сумнівними та необґрунтованими, тому суди не повинні були брати за основу судових рішень зазначені висновки.

Також вважає, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у справі, тому суди помилково стягнули матеріальну шкоду на користь позивача, оскільки власником автомобіля була інша особа.

Заперечення на касаційну скаргу не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати

або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом установлено, що 16 вересня 2011 року з вини ОСОБА_3 , яка керувала автомобілем марки «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та порушила пункт 12.3. Правил дорожнього руху, сталася ДТП,

в якій зазнав пошкоджень автомобіль марки «Лексус», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На підтвердження своїх доводів щодо вини ОСОБА_3 в пошкодженні автомобіля позивач посилався на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2011 року (а. с. 116).

У постанові зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3 , яка порушила пункт 12.3. Правил дорожнього руху.

ОСОБА_3 не заперечувала, що ДТП сталася з її вини. Отже, у силу частини першої статті 61 ЦПК України 2004 року ці обставини не підлягають доказуванню.

Позивач ОСОБА_1 керував автомобілем, який належав ОСОБА_7 , на відповідній правовій підставі, посвідчення водія та реєстраційний документ на авто, що перевірялось працівниками ДАІ при оформленні матеріалів ДТП та ними не було встановлено порушень, а, отже мав право на позов.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Змінюючи рішення районного суду в частині зменшення розміру матеріальної шкоди, суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що висновок експерта від 23 листопада 2016 року № 8708 судової авто-товарознавчої експертизи є переконливим та обґрунтованим та узгоджується з іншими зібраними у справі доказами й не спростований відповідачем.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги щодо стягнення коштів на користь неналежного позивача та взяття судами до уваги висновки експертів, які винесені з порушенням норм законодавства, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони були досліджені судами є безпідставними та зводяться до переоцінки доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції та апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

При цьому, згідно з частиною третьою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого

2016 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення Апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання заочного рішення Солом`янського районного суду

м. Києва від 12 лютого 2016 року та рішення Апеляційного суду м. Києва

від 02 березня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова