Справа № 640/6393/19
УХВАЛА

(про вжиття заходів забезпечення позову)

"28" березня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Черниш О.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (місцеперебування: АДРЕСА_1) до державного реєстратора Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області ОСОБА_3 (місцезнаходження: Харківська область, Нововодолазький район, с. Старовірівка, вул. Радянська, буд. 60), третя особа ФОП ОСОБА_4 (місцеперебування: Харківська область, Дергачівський район, смт. Вільшани, вул. Комсомольська, буд. 7) про визнання дій державного реєстратора незаконними та скасування державної реєстрації змін, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.03.2019 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача разом з позовною заявою звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову накласти арешт на спірне нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення 4-го поверху №1-:-20, І, ІІ в літ. «А-4», загальною площею 428,6 кв.м., що розтащовані за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 96, право власності на які було незаконно зареєстровано за ФОП ОСОБА_4, посилаючись на те, що відповідачем було зареєстровано право власності за третьою особі на підставі ухвали, дія якої була зупинена, а тому невжиття заходів може ускладнити виконання рішення суду та надасть можливість третій особі здійснити подальше відчуження спірних нежитлових приміщень.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладення арешту на майно відповідача або забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду

забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспектіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідноч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет спору, суд вважає вимоги представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно, є не співмірними із заявленими позовними вимогами, та вважає за необхідне до розгляду справи по суті накласти заборону відчуження на нежитлові приміщення 4-го поверху №1-:-20, І, ІІ в літ. «А-4», загальною площею 428,6 кв.м., що розтащовані за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 96, оскільки вбачається імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви представника позивача, а тому вона підлягає задоволенню частково, а саме в частині накладення заборони відчуження на вказане нерухоме майно, а не арешту, а в іншій частині заяви суд вважає за доцільне відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти заборону відчуження на нежитлові приміщення 4-го поверху №1-:-20, І, ІІ в літ. «А-4», загальною площею 428,6 кв.м., що розтащовані за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 96, що належать на праві власності ОСОБА_4, до вирішення справи по суті.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Харківський апеляційний суд протягом 15 діб.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

ОСОБА_1 позивач, адреса: АДРЕСА_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1.

Державний реєстратор Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області ОСОБА_3 відповідач, адреса: Харківська область, Нововодолазький район, с. Старовірівка, вул. Радянська, буд. 60, .

ФОП ОСОБА_4 третя особа, адреса: Харківська область, Дергачівський район, смт. Вільшани, вул. Комсомольська, буд. 7, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2.

Строк предявлення виконавчого документа до виконання три роки.

Суддя Г.А. Зуб