Ухвала

29 липня 2019 року

м. Київ

справа № 755/11812/16

провадження № 61-13513 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Осадчук Андрій Володимирович, на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» до ОСОБА_1 про стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Рідна» (далі - ПрАТ «СК «Рідна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з останнього суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 76 803,00 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року позов ПрАТ «СК «Рідна» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Рідна» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 76 803,00 грн та судовий збір.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 червня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року у вказаній вище справі.

До Верховного Суду 19 липня 2019 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, у касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної ухвали отримав поштою лише 19 червня 2019 року.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження в частині оскарженнязаочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи те, що за апеляційною скаргою ОСОБА_1 заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року не переглядалосьв апеляційному порядку, підстави для відкриття касаційного провадження на рішення суду першої інстанції відсутні.

Разом з тим, касаційна скарга, подана на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2019 року, не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимогпункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, ОСОБА_1 , який засуджений до позбавлення волі на певний строк, просить звільнити його від сплати судового збору на підставі пункту 17 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» , у зв`язку з відсутністю у нього доходів.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Предметом позовних вимог у цій справі є стягнення страхового відшкодування, а не вирішення питань щодо виконання вироку, тому підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до пункту 17 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не вбачається.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору чи зменшення його розміру є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

ОСОБА_1 , посилаючись на те, що відбуває покарання у місцях позбавлення волі, не надав належних доказів на підтвердження існування умов, передбачених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», тому суд не вбачає підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Крім того, ОСОБА_1 не заявляє клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру, лише просить звільнити від його сплати у повному розмірі без достатніх на те підстав.

Заявнику необхідно врахувати, щозгідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921,00 грн.

Враховуючи наведене, судовий збір за подання касаційної скарги становить 384,20 грн, який має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату.

Особою, яка подає касаційну скаргу, не наведено, а судом не встановлено підстав для застосування пільг щодо сплати судового збору, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір», та належності касаційної скарги до об`єктів, з яких не справляється судовий збір відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», а тому за подання ОСОБА_1 касаційної скарги щодо оскарження судового рішення підлягає сплаті судовий збір у розмірі 384,20 грн гривень.

Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та викласти їх відповідно до повноважень суду касаційної інстанції. Також надіслати копії уточненої касаційної скарги та доданих матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 389, 390, 392, 393, 394ЦПК України,статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Осадчук Андрій Володимирович, на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року у вказаній вище справі.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 14 червня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Осадчук Андрій Володимирович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 27 серпня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь