ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019року

м. Київ

Справа № 607/7618/18

Провадження № 14-590цс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ситнік О. М.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі: Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Тернопільській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області), Державна казначейська служба України (далі - ДКСУ),

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2018 року у складі судді Черніцької І. М. та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 19 червня 2018 рокуу складі колегії суддів Храпак Н. М., Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, ДКСУ про відшкодування моральної шкоди, та

УСТАНОВИЛА:

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути солідарно з ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області та ДКСУ на свою користь 2 000 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування вимог позивач зазначив, що він зареєстрував Приватне мале підприємство «Галактика» (далі - ПМП «Галактика») і є його єдиним засновником та власником.

15 березня 2001 року Тернопільська міська рада (далі - міськрада) надала ПМП «Галактика» у постійне користування земельну ділянку площею 0,70 га на АДРЕСА_1 для будівництва 12-квартирного житлового будинку.

Державний акт на право користування земельною ділянкою від 26 квітня 2001 року серії НОМЕР_1 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 587.

На вказаній земельній ділянці ПМП «Галактика» збудувало палевий фундамент по всій території, 6 гаражів 100 %-ї готовності, квартиру НОМЕР_3 загальною площею 280 кв. м, 100 %-ї готовності та ще 3 квартири 50 %-ї готовності.

У 2006 році ПМП «Галактика» та Приватне підприємство Тернопільська фірма «Будівельник» (далі - ПП ТФ «Будівельник») уклали договір про спільне будівництво одного будинку, однак, як зазначив позивач, за незаконної підтримки міськрадою останнє розпочало незаконне будівництво групи багатоквартирних будинків.

24 квітня 2011 року Господарський суд Тернопільської області порушив провадження у справі № 10/Б-5022/1319/2011 про визнання банкрутом ПП ТФ «Будівельник».

За твердженням позивача, у 2011-2015 роках за дискримінаційної підтримки міськради організовано з 10-ти чоловік Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Головацького - 3А» (далі - ОК «ЖБК «Головацького - 3А»), який незаконно заволодів майже закінченим будівництвом самочинно зведеним житловим будинком. Для завершення незаконного будівництва їм необхідна була земельна ділянка, що належить ПМП «Галактика».

За ОК «ЖБК «Головацького - 3А» здійснено державну реєстрацію земельної ділянки на АДРЕСА_1 площею 0,296 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка була скасована постановою Тернопільського окружного адміністративного суду Тернопільської області від 21 травня 2015 року.

Через вчинення вказаних дій позивач як засновник ПМП «Галактика» та забудовник втратив довіру з боку пайовиків його підприємства, ділову репутацію, що в результаті призвело до зміни звичного способу життя, налагоджених стосунків із пайовиками, партнерами по роботі та знайомими, змусило його уникати контактів з ними, хвилюватися за втрату своєї репутації та вживати додаткових заходів для її відновлення, що негативно відобразилось на самопочутті та здоров'ї. Розмір завданої моральної шкоди визначив виходячи з глибини душевних та фізичних страждань, погіршення своїх здібностей, позбавлення можливостей їх реалізації.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2018 року у відкритті провадження у справі відмовлено на підставі пункту 1 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Роз'яснено ОСОБА_3 право на звернення з цим позовом у порядку господарського судочинства.

Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 19 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2018 року залишено без змін.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, керувався тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а належить до юрисдикції господарського суду.

Ухвалу та постанову судів мотивовано тим, що ОСОБА_3 звернувся до суду з цим позовом саме як засновник і власник ПМП «Галактика», вказуючи, що підприємство як забудовник втратило довіру пайовиків до його підприємства, дії відповідачів вплинули на ділову репутацію, принизили честь і гідність його підприємства, тому цей спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Суд вважав, що у спірних правовідносинах ОСОБА_3 виступає не як фізична особа, а як засновник і власник ПМП «Галактика».

У липні 2018 року ОСОБА_3 подав до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд неправильно визначив предметну юрисдикцію справи, оскільки він звернувся до суду із позовом як фізична особа та єдиний засновник і власник ПМП «Галактика» про відшкодування моральної шкоди, завданої йому протиправними діями відповідачів. Суди помилково вважали, що спір виник між ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області і ПМП «Галактика», і, як наслідок, помилково відмовили у відкритті провадження у справі, яка повинна розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 16 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за вказаною касаційною скаргою.

Від ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_3, в якому воно просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

ОСОБА_3 подав відповідь на відзив ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області на касаційну скаргу, в якій вказував, що заподіяна ПМП «Галактика» шкода - це шкода, заподіяна особисто йому як власнику цього підприємства, у тому числі і його сім'ї.

До відповіді ОСОБА_3 додав копію ухвали Господарського суду Тернопільської області від 02 липня 2018 року у справі № 921/243/18, якою відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, ДКСУ про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 000,00 грн.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2018 року справу призначено до судового розгляду, а ухвалою від 21 листопада 2018 року - передано на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду з посиланням на частину шосту статті 403 ЦПК України, яка передбачає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Ухвалою ВеликоїПалати Верховного Суду від 17 грудня 2018 року справу прийнято для продовження розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Позиція Великої Палати Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в касаційній скарзі та відзиві на касаційну скаргу доводи, матеріали справи, Велика Палата Верховного Суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди встановили, що ОСОБА_3 є засновником і кінцевим бенефіціарним власником ПМП «Галактика», яке зареєстровано 13 липня 1998 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію юридичної особи (а. с. 10-12).

Відповідно до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою від 26 квітня 2001 року серії НОМЕР_1, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 587 (а. с. 13-16), ПМП «Галактика» надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,70 га для будівництва та обслуговування 12-квартирного житлового будинку за адресою: вул. Головацького, 3, м. Тернопіль.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду Тернопільської області від 21 травня 2015 року у справі за позовом ПМП «Галактика» до відділу Держземагентства у м. Тернополі скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,296 га, кадастровий номер НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 17 - 21), за ОК «ЖБК «Головацького - 3А».

Позивач вважав, що протиправною державною реєстрацією вказаної земельної ділянки принижено його честь і гідність як засновника ПМП «Галактика» та ділову репутацію ПМП «Галактика», що завдало шкоди у розмірі 2 000 000,00 грн.

Вирішуючи питання юрисдикційності цього спору, у зв'язку з чим справу передано на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду, необхідно зазначити таке.

У статті 124 Конституції України закріплено, щоправосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Устатті 6 Конвенції, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою ЄСПЛ.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Тобто юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб'єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що ОСОБА_3 звернувся до суду з цим позовом саме як засновник і власник ПМП «Галактика», вказуючи, що підприємство як забудовник втратило довіру з боку пайовиків до його підприємства, дії відповідачів вплинули на ділову репутацію, принизили честь і гідність його підприємства.

Однак такі висновки спростовуються матеріалами справи з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди(пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

У поданому в порядку цивільного судочинства позові ОСОБА_3 просив:

- встановити, що незаконною державною реєстрацією земельної ділянки площею 0,296 га, кадастровий номер НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1, а також протиправними діями, які направлені на її вчинення, ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області принижено його честь, гідність, ділову репутацію та ділову репутацію ПМП «Галактика», обмежено його у визнанні, реалізації та користуванні своїми правами і свободами шляхом дискримінації його за ознакою «меншовартості»;

- стягнути солідарно з ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області та ДКСУ на його користь 2 000 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та 92 000,00 грн судових витрат.

Згідно зі змістом позовної заяви ОСОБА_3 зазначив такі підстави для відшкодування моральної шкоди:

а) протиправна державна реєстрація земельної ділянки площею 0,296 га, кадастровий номер НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1, а також протиправні дії, які направлені на її вчинення;

б) приниження його честі, гідності, ділової репутації, а також ділової репутації ПМП «Галактика»;

в) дискримінація його за ознаками «меншовартості».

ОСОБА_3 зазначив, що указаними порушеннями йому особисто завдано моральних страждань.

Розмір моральної шкоди обґрунтував тим, що погіршилися його здібності та його позбавлено можливості їх реалізувати. Він як засновник ПМП «Галактика» та забудовник втратив довіру з боку пайовиків його підприємства, втратив ділову репутацію заснованого ним підприємства, що в результаті призвело до зміни його звичного способу життя, налагоджених стосунків з пайовиками, партнерами по роботі та знайомими, змусило уникати контактів з ними, хвилюватися за втрату своєї репутації та вживати додаткових зусиль для їх відновлення, що негативно відобразилося на самопочутті та здоров'ї.

На обґрунтування своїх вимог позивач послався на такі норми матеріального права: статтю 56 Конституції України; статті 201, 275, 276, 280 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), які регулюють питання захисту особистих немайнових прав; статтю 1174 цього Кодексу, яка визначає відшкодування шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень; статті 6, 15 Закону України від 06 вересня 2012 року № 5207-VI «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні»; статтю 39 Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр».

Зокрема, посилаючись на статтю 275 ЦК України, ОСОБА_3 зазначив, що він має право на захист своїх особистих немайнових прав, передбачених Конституцією України, цим Кодексом та іншими законами, від протиправних посягань відповідачів.

Частиною першою статті 19 ЦПКУкраїни визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; тут і далі - у редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою.

Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин. Тому із предметним критерієм для визначення юрисдикції має враховуватися також суб'єктний критерій.

У справі, що розглядається, з позовом до суду в порядку цивільного судочинства звернулася фізична особа - ОСОБА_3

Зі змісту позовних вимог убачається, що ОСОБА_3 звернувся за захистом своїх немайнових прав як єдиного власника і засновника ПМП «Галактика». Зазначив, що протиправною державною реєстрацією за ОК «ЖБК «Головацького - 3А» земельної ділянки площею 0,296 га, кадастровий номер НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1, принижено його честь, гідність, ділову репутацію, а також ділову репутацію ПМП «Галактика», чим особисто йому завдано моральну шкоду.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПКУкраїни (тут і далі - у редакції від 03 жовтня 2017 року, чинній на час звернення до суду з позовом) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

ЦПК України не передбачає обмежень щодо розгляду спору між фізичною і юридичною особами про відшкодування моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

У ГПК України визначено право виключно юридичної особи звертатися до суду з подібними вимогами (пункт 14 частини першої статті 20 цього Кодексу).

Разом з тим визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу (стаття 13 ЦПК України). Установлення обґрунтованості позову - це обов'язок суду, який здійснюється під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (статті 89, 263, 264 ЦПК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 607/6092/18 (провадження № 14-483цс18) та від 06 лютого 2019 року у справі № 607/6079/18 (провадження № 14-485цс18).

З огляду на наведені положення норм ЦПК України та ГПК України спір, що виник між сторонами, де позивачем є фізична особа, а відповідачами - юридичні особи, за суб'єктним складом є цивільно-правовим, а юрисдикція щодо його розгляду належить суду загальної юрисдикції.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди фізичній особі - засновнику чи власнику підприємства не віднесені законом до юрисдикції господарського суду.

З огляду на суб'єктний склад спору, предмет позову та характер спірних правовідносин ВеликаПалата Верховного Суду вважає, що спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Суди першої й апеляційної інстанцій зробили помилковий висновок про його належність до юрисдикції господарських судів України.

Суди безпідставно вважали, що ОСОБА_3 у поданому позові виступає не як фізична особа, а як засновник і власник ПМП «Галактика», адже у силу норм процесуального закону право визначення предмета і підстав позову належить виключно позивачеві.

Про те, що ОСОБА_3 бажає захистити свої цивільні права, і саме у порядку цивільного судочинства, свідчить надана ним копія ухвали Господарського суду Тернопільської області від 02 липня 2018 року у справі № 921/243/18, якою йому відмовлено у відкритті провадження у справі за аналогічним позовом до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, ДКСУ про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 000,00 грн, в якій він звернувся як фізична особа. Мотивами відмови згідно зі змістом ухвали суду вказано суб'єктний склад учасників справи, а саме те, що позов подано ОСОБА_3 як фізичною особою, а не суб'єктом підприємницької діяльності.

Отже, отримавши ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2018 року, залишену без змін постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 19 червня 2018 року, про відмову у відкритті провадження у цій справі з тих підстав, що спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції, ОСОБА_3 звернувся до господарського суду з такою самою позовною заявою, яку господарський суд не прийняв з огляду на суб'єктний склад учасників справи та зміст правовідносин, оскільки ОСОБА_3 звернувся до суду як фізична особа, а не суб'єкт підприємницької діяльності.

У позові ОСОБА_3 просив захистити його честь, гідність, ділову репутацію та відшкодувати моральну шкоду. Відсутні посилання ОСОБА_3 на наявність спору, що виникає з корпоративних правовідносин.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_3 має намір захистити свої цивільні права як фізичної особи, а не суб'єкта підприємницької діяльності, що виключає юрисдикцію господарського суду, та не може бути підставою для позбавлення його права доступу до правосуддя згідно зі статтею 6 Конвенції.

Посилання ОСОБА_3 у позовній заяві на те, що він є засновником ПМП «Галактика» мають значення при вирішенні справи по суті заявлених позовних вимог, але не впливають на визначення юрисдикції цього спору, в якому сам позивач вказує себе не суб'єктом підприємницької діяльності, а фізичною особою, за захистом немайнових прав якої він звернувся до суду, а тому спір за своїм суб'єктним складом та з урахуванням предмета належить до цивільної юрисдикції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Частиною шостою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Отже, ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду прийнято з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України оскаржувані судові рішення необхідно скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

У такому випадку розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України не проводиться.

Керуючись статтями 258, 259, 400, 402, 406, 409, 411, 415, 416, 419 ЦПК України, ВеликаПалата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 19 червня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. М. Ситнік

Судді: Н. О. Антонюк Н. П. Лященко

С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко

В. В. Британчук Л. І. Рогач

Д. А. Гудима І. В. Саприкіна

В. І. Данішевська О. С. Ткачук

О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич

В. С. Князєв О. Г. Яновська

Л. М.Лобойко