ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/7425/18

Провадження № 22-ц/818/1461/19

21 березня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сватенко Н.В.,

сторони у справі:

заявник - ОСОБА_1,

заінтересована особа - ОСОБА_2 Лундгрен,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2018 року, постановлену у складі судді Вікторова В.В., -

УСТАНОВИВ:

26 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила визнати дійсним договір дарування 1 189 доларів США 61 цента, що підлягає нотаріальному посвідченню, укладений 13.08.2017 між заявником та ОСОБА_2 Лендгрен.

В обґрунтування посилалася на те, що ОСОБА_2 Лундгрен особисто їй не знайомий, проте заявник спілкувалася з ним у мережі Інтернет. У якості подарунка на її день народження 07.08.2017 ОСОБА_2 Лундгрен запропонував перерахувати гроші для придбання телефону. Для отримання вказаного подарунку ОСОБА_1 направила копію свого паспорту, і 13.08.2017 у відділенні ПАТ «Кредит Дніпро» отримала грошові кошти у розмірі 1 189 доларів США 61 цент. Після цього ОСОБА_2 Лундгрен припинив своє спілкування з ОСОБА_1, уникав її. Згодом заявник дізналася, що у провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 Лундгрен до неї про повернення перерахованих грошей як безпідставно набутої. Разом з тим, між сторонами виникли правовідносини з приводу дарування грошових коштів, від нотаріального посвідчення якого заінтересована особа ухилився. Тому дійсність правочину має бути встановлена судом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження за її заявою на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України. Суд першої інстанції вважав, що між сторонами виник спір про право, який має вирішуватися в порядку позовного провадження.

ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення судом норм процесуального права. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що окреме провадження спрямоване на розгляд звернення особи до суду у звязку із неможливістю реалізувати своє право через недоведеність певної юридичної обставини. При цьому закон пов`язує з існуванням вказаної обставини певних прав особи. Між ОСОБА_1 А,Д. та ОСОБА_2 Лундгрен виникли відносини з приводу дарування, нотаріально посвідчити які заявник не може через відсутність звязку із дарувальником. Вказаний договір дарування в суді не оскаржується, тому висновок суду про наявність спору про право помилковий. При цьому суд посилається на ст. 234 ЦПК України, що не підлягає застосуванню в даному випадку.

ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 Лундгрен, у поясненнях заперечує проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 Посилається на те, що договір дарування між його довірителем і заявником не укладався. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30.10.2018 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 Лундгрен безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 31 285 грн. 86 коп., що станом на 04.07.2018 еквівалентно 1 189 доларам США 61 центу, та штрафні санкції. У Київському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 КК України, відносно шахрайського заволодіння ОСОБА_1 грошовими коштами ОСОБА_2 Лундгрен. Під час допитів у кримінальному провадження ОСОБА_1 не заперечувала повернути отримані від ОСОБА_2 Лундгрен кошти, тобто погодилася із безпідставністю їх збереження в себе.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов'язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як убачається із матеріалів справи і не заперечується ОСОБА_1 в заяві та апеляційній скарзі, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Лундгрен виник спір з приводу права власності на грошову суму в розмірі 1 189 доларів США 61 цент. ОСОБА_2 Лундгрен вважає вказані кошти безпідставно збереженими ОСОБА_1, у звязку із чим звертається до суду із позовом. ОСОБА_1 наполягає, що вказані кошти отримані за договором дарування, і звертається до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме визнання договору дарування дійсним.

Разом з тим, визнання договору дарування дійсним встановить право власності ОСОБА_1 на грошові кошти, а отже, вплине на результати розгляду справи за позовом ОСОБА_2 Лундгрен про визнання цих коштів безпідставно набутими.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Лундгрен спору про право на грошові кошти, і наявність підстав для відмови у відкритті провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Зазначення в оскаржуваній ухвалі невірного номеру статті ЦПК України на правильність висновків суду не впливає.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 березня 2019 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді А.В.Котелевець

ОСОБА_4