28.03.2019
Справа № 642/713/19
Провадження № 2/642/764/19
про забезпечення позову
28 березня 2019 року м.Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого- судді Шрамко Л.Л., з участю секретаря Бондаренко В.П., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1
про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, а саме автомобіля TOYOTA C-HR, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2016, придбаного 06.07.2017 на підставі договору купівлі-продажу в автосалоні ТОВ «Автоарт».
Також представник позивача додала до клопотання письмові пояснення співробітника позивача ОСОБА_4, в яких зазначено, що у його присутності на голосному звязку відбулась телефонна розмова ОСОБА_2С з ОСОБА_3, та остання сказала позивачу, що автомобіль ніколи не покаже, ремонтні роботи проводити не буде, здасть автомобіль на розборку.
Відповідно до положень ч.1 ст. 153 ЦПК України заява розглядається без повідомлення учасників справи.
Суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню на підставі наступного.
Ухвалою суду від 13 лютого 2019 року відкрито провадження у даній справі, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження. Судова повістка, направлена за місцем реєстрації відповідача, повернута суду, відповідач в судове засідання не зявляється, у звязку з чим судовий розгляд справи відкладено на 12.04.2019.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.
Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, встановлення обовязку вчинити певні дії.
Відповідно до ч. ч. 5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.
Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.
Із матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є розподіл автомобіля, як спільного майна подружжя.
З матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2011 року сторони зареєстрували шлюб.
6 липня 2017 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на вказаний автомобіль.
Враховуючи вказані процесуальні норми та встановлені вище обставини, беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, те, що між сторонами дійсно виник спір з приводу розподілу автомобіля, на даний час існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову; заходи забезпечення позову, про які заявлене клопотання, є співмірними з заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання рішень, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкові протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Л. Шрамко