20.02.2019 Справа № 756/1493/17
Ун. №756/1493/17-ц
Пр.№2/756/349/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарях: Марценюк А.І., Мушкетик І.В.

за участі: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до своєї рідної доньки ОСОБА_4 про стягнення на свою користь аліментів на її довічне утримання у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, з моменту подання вказаного позову.

В обґрунтування позову вказувала, що в 1998 році продала належну їй двокімнатну квартиру та стала проживати разом з донькою ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1. Отримані від продажу власного помешкання кошти позивач частково вклала у будівництво квартири АДРЕСА_2 і виключно за особисті кошти зробила в ній ремонт, купила меблі й побутову техніку та за згоди власниці квартири ОСОБА_4 вселилась у помешкання.

За твердженням позивача 19.05.2016 року ОСОБА_4 виставила матір з квартири, речі ОСОБА_1 вивезено у невідоме місце, змінено замки, а квартиру подаровано онуку позивача ОСОБА_5

Позивач вказує, що перебуває у скрутному матеріальному становищі оскільки залишилась фактично на вулиці, без житла, майна та нажитих нею за довгі роки грошових коштів та коштовностей. Особистого житла чи іншого майна, за рахунок якого позивач змогла б себе утримувати, у неї не має.

ОСОБА_1 є непрацездатною особою похилого віку та пенсіонером, наявний у неї розмір пенсії не дає їй можливості належним чином утримувати себе та забезпечити усім необхідним, у тому числі окремим житлом, одягом, продуктами харчування, побутовою технікою, ліками.

Зі слів позивача її донька ОСОБА_4 не одружена, не має на утриманні неповнолітніх дітей, має нерухомість, займається підприємницькою діяльністю, а тому має можливість матеріально допомагати своїй матері.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просили про задоволення позовних вимог, при цьому підтвердили, що у ОСОБА_1 є також син, до якого матір не має будь-яких претензій щодо утримання.

Представник відповідача заперечила проти позову вказуючи, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком і стабільно отримує пенсію визначену державою у розмірі для забезпечення нормального функціонування організму людини і забезпечення основних соціальних і культурних потреб. Крім того, позивач є власником автомобілів «MAZDA CX-7» 2006 року випуску вартістю 11 000 доларів США та автомобіля «LEXUS RX350» 2008 року випуску вартістю 20 000 доларів США, а тому відсутність намірів позивача на відчуження вказаного майна свідчить про відсутність гострої потреби в додаткових коштах для проживання.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорта позивача серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження відповідача НОМЕР_2

У відповідності до ст. 202 СК України повнолітні донька, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

За ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуваннями матеріального та сімейного стану. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що у позивача є повнолітній син ОСОБА_6, до якого матір не має будь-яких претензій щодо утримання і не просить стягувати із нього аліменти, при цьому не змогла пояснити чому лише донька має нести обов'язок щодо її повного утримання.

При цьому, з наявних матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та її донькою ОСОБА_4 існує конфлікт, сторонами ініційовано кримінальні провадження та цивільні справи між собою з приводу усунення перешкод у користуванні майном.

З аналізу ст. 202 СК України вбачається, що право на утримання від дочки, сина мати та батько мають за умови, що є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму. До уваги приймаються отримання батьками пенсії, пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід. Обов'язок сина чи доньки щодо матері, батька не пов'язується з їх матеріальним станом і матеріальним забезпеченням. При цьому, якщо є кілька дочок, синів, то їх обов'язок щодо утримання матері, батька не є солідарним. У зв'язку із цим аліменти можуть бути присуджені з кожного окремо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на обліку в Центральному об'єднаному УПФУ в м. Києві і отримує пенсію за віком.

Ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З довідки Центрального об'єднаного УПФУ в м. Києві від 27.04.2017 року №4370 вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію у розмірі 1570 грн. 44 коп.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму в 2017 році для осіб, які втратили працездатність: з 01.01.2017 року -1247 грн., з 01.05.2017 року - 1312 грн., з 01.12.2017 року - 1373 грн. на одну особу.

За ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» , прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження її здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб.

Таким чином, розмір пенсії яку отримує ОСОБА_1 перевищує розмір прожиткового мінімуму для категорії осіб, до яких відноситься позивач.

Згідно інформації з ЄДР МВС України ОСОБА_1 станом на 09.10.2017 року належать: автомобіль «MAZDA CX-7» 2006 року випуску, об'єм двигуна 2261; та автомобіль «LEXUS RX350» 2008 року випуску, об'єм двигуна 3456.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Надаючи суду квитанції (а.с. 75-77) на придбання продуктів харчування та супутніх товарів у середньому в місяць (грудень 2017 року) на 5 448 грн. 22 коп., ліків на 632 грн. 60 коп. та витрат на придбання одягу і предметів першої необхідності у розмірі 15 314 грн. 95 коп., на думку суду, позивач спростовує недостатність коштів для забезпечення життєдіяльності і неможливість придбання мінімального набору непродовольчих товарів, мінімального набору послуг та потребу в отриманні матеріальної допомоги.

З огляду на зазначене, розмір пенсії та наявне у ОСОБА_1 вартісне майно, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_4 аліментів на довічне утримання останньої.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.202, 205 СК України, Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік», ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст. ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В.Шевчук