Ухвала

Іменем України

25 березня 2019 року

м. Київ

справа № 760/10627/17

провадження № 61-5138ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

СинельниковаЄ. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року

та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року, винесені за результатами розгляду заяви про забезпечення позову у справі

за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості

за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «РайфайзенБанк Аваль») звернулось до суду з позовом

до ОСОБА_4 про стягненнязаборгованості за кредитним договором від 18 квітня 2007 року у розмірі 99 737, 39 доларів США.

У листопаді 2018 року представником заявника подано до суду заяву

про забезпечення позову, обґрунтовуючи тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення заборгованості, оскільки є велика ймовірність відчуження відповідачем майна на користь третіх осіб. ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» просив накласти арешт на: нежитлову будівлю АДРЕСА_1, загальною площею 1 274 кв. м; бортовий причіп до автомобіль ПГМФ - 8302, 2012 року випуску; автомобіль Volkswagen Touareg, 2017 року випуску.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 15 листопада

2018 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року, заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 загальною площею 1 274 кв. м.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника

ОСОБА_4 - ОСОБА_5 від 28 січня 2019 року, в якій представник заявника просить скасувати ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року і прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

У касаційній скарзі представник заявника просить поновити строк

на касаційне оскарження ухвали Солом'янського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року, посилаючись на те, що копію постанови суду апеляційної інстанції було отримано ним 20 лютого 2019 року.

Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною,

строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що

накладення арешту на вищевказану нежитлову будівлю є неспівмірним з позовними вимогами заходом та фактично позбавляє відповідача правомочностей власника та обмежує право на здійснення господарської діяльності.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судами встановлено, що ПАТ «РайфайзенБанк Аваль», звертаючись із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю та транспортні засоби ОСОБА_4, зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може значно утруднити виконання можливого рішення суду у цій справі, оскільки існує висока ймовірність відчуження відповідачем цього майна на користь третіх осіб.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, враховуючи характер спору, розмір й суть позовних вимог, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову пропорційно до заявлених позовних вимог, тимчасово обмеживши право відповідача на вчинення дій, пов'язаних з розпорядженням належною йому на праві власності нежитловою будівлею. Застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами та не є надмірно обтяжливим для особи, по відношенню до якої такий захід застосований. Вжитий судом захід забезпечення позову не обмежує ОСОБА_4 у праві володіння й користування нерухомим майном, в тому числі і використання цього нерухомого майна у здійсненні господарської діяльності.

Вжитий судом захід спрямований на попередження недобросовісної поведінки відповідача на час розгляду судового спору, недопущення з його боку дій, які можуть ускладнити у майбутньому виконання ймовірного судового рішення про стягнення суттєвої суми коштів.

Згідно частини першої статті 159 ЦПК України у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу, підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Статтею 154 ЦПК України визначений порядок здійснення зустрічного забезпечення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Правильність застосування судами норм процесуального права при

частковому задоволенні заяви про забезпечення позову, мотивуванні судових рішень не викликає розумних сумнівів.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Солом'янського районного суду міста Києва від 15 листопада

2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали Солом'янського районного суду міста Києва

від 15 листопада 2018 року та постанови Київського апеляційного суду

від 29 січня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 15 листопада

2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року, винесені за результатами розгляду заяви про забезпечення позову у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В.Білоконь

С. Ф. Хопта