Провадження № 6/522/1270/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Скибінській Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. про встановлення порядку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 07.10.2019 року звернувся приватний виконавець Парфьонов Г.В. із заявою про встановлення порядку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2018 року по справі №2/1522/11191/11 шляхом надання дозволу на реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження предмета іпотеки за договором іпотеки від 16.08.2007 року за реєстровим №7439, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Одеською державною нотаріальною конторою від 09.11.2001 року за реєстровим №1-4896.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця знаходиться зведене виконавче провадження ЗВП №59641881 з примусового виконання виконавчих листів №2/1522/11191/11 від 17.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №1845-н від 16.08.2017 року в загальному розмірі 359 349,99 доларів США.

В ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем встановлено, що коштів, достатніх для задоволення вимог стягувача, рухомого чи нерухомого майна, належного боржнику, та на яке можливо звернути стягнення у ОСОБА_1 не виявлено, у зв`язку з чим задоволення вимог стягувача можливо лише шляхом реалізації предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 . Разом з тим, у вказаній квартирі зареєстровані неповнолітні діти, які фактично в квартирі не проживають, та передача такого нерухомого майна на реалізацію можлива лише за наявності дозволу органу опіки та піклування чи на підставі рішення суду.

На звернення приватного виконавця до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та Служби у справах дітей із проханням надати дозвіл на реалізацію арештованого майна боржника листом від 23.09.2019 року Служба у справах дітей Одеської міської ради повідомила про необхідність дотримання процедури, передбаченої п. 67 «Порядку провадження органами опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року №866.

Разом з тим, приватний виконавець зазначає, що характер обтяжень, що накладені на майно, а також природа звернення стягнення не вимагає обов`язкової згоди органу опіки та піклування, оскільки такий дозвіл надається лише на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, тоді як реалізація нерухомого майна боржника не є правочином, оскільки, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» здійснюється в примусовому порядку як завершальна стадія судового провадження та примусового виконання рішень інших органів у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Приватний виконавець Парфьонов Г.В. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. перебуває зведене виконавче провадження ЗВП №59641881 з примусового виконання виконавчих листів №2/1522/11191/11 від 17.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №1845-н від 16.08.2017 року в загальному розмірі 359 349,99 доларів США. Та судових витрат.

Постановою від 24.07.2019 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №59641484 стосовно боржника ОСОБА_1 про стягнення основної суми заборгованості, в межах якого постановою від 24.07.2019 року накладено арешт на майно, що належить боржнику: квартиру загальною площею 89,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 в межах суми звернення стягнення.

З довідки про склад сім`ї та реєстрацію від 31.07.2019 року №629 вбачається, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 з 06.07.2017 року зареєстрована племінниця ОСОБА_1 ОСОБА_3 , 2016 року народження.

При цього, згідно договору іпотеки від 16.08.2007 року квартира АДРЕСА_1 була передана власником ОСОБА_1 в іпотеку ВАТ «Державний ощадний банк України». Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крицькою Н.В., зареєстровано за №7439.

Як зазначив приватний виконавець, в ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем встановлено, що коштів, достатніх для задоволення вимог стягувача, рухомого чи нерухомого майна, належного боржнику, та на яке можливо звернути стягнення у ОСОБА_1 не виявлено, у зв`язку з чим задоволення вимог стягувача можливо лише при реалізації предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 6 ч. 2ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (ч. 1 ст. 48 Закону).

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Згідно п. 3 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із встановлений переліком документів, серед яких у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

На виконання вимог зазначеного Порядку, приватним виконавцем було подано відповідне звернення до органу опіки та піклування. Листом від 26.02.2019 року № 09/1850 Служба у справах дітей Одеської міської ради повідомила приватного виконавця про те, що здійснення правочинів щодо нерухомого майна, право на яке або на користування яким має неповнолітня дитина, здійснюється лише виконавчим органом міської ради за поданням служби у справах дітей та за наявності відповідних документів згідно переліку.

Разом з тим, приватний виконавець зазначає, що характер обтяжень, що накладені на майно, а також природа звернення стягнення не вимагає обов`язкової згоди органу опіки та піклування, оскільки такий дозвіл надається лише на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, тоді як реалізація нерухомого майна боржника не є правочином, оскільки, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» здійснюється в примусовому порядку як завершальна стадія судового провадження та примусового виконання рішень інших органів у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Разом з тим, суд вважає такою, що не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, вимогу приватного виконавця щодо встановлення порядку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2018 року по справі №2/1522/11191/11 шляхом надання дозволу на реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження предмета іпотеки.

Системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦК України. При вирішенні питання про встановлення способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду.

Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Інститут зміни способу виконання судового рішення є інститутом процесуального права та його застосування не може змінювати матеріально-правові відносини між сторонами.

У разі задоволення заяви про зміну способу або встановлення способу виконання судового рішення зі стягнення заборгованості на звернення стягнення на майно, суд фактично змінить рішення суду по суті та змінить спосіб захисту, передбачений ст. 16 ЦК України, що є неприпустимим.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява приватного виконавця про встановлення порядку виконання рішення шляхом надання дозволу на реалізацію (продаж) на прилюдних торгах нерухомого майна, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258-261, 353, 435ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. про встановлення порядку виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 04.12.2019 року.

Суддя Д. Ю. Донцов