Справа № 500/8313/18
Провадження № 2/500/340/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Рита Іванівна, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

27.11.2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 23.04.2019 року уточнила та просить встановити факт того, що заповіт ОСОБА_3 , зареєстрований в реєстрі за №247 від 01.02.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І., складений саме на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на: квартиру АДРЕСА_1 ; грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, які знаходяться в установах ТВБВ №10015/456 - філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» м. Ізмаїл 10015/0456/0475, 10015/0456, 10015/0456/0471; грошові вклади з належними відсотками, що знаходяться у публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк «Південний»; грошові відсотки за вкладом «Депозит Плюс» на рахунку «Бонус Плюс" в акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк».

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вказане майно належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 01.02.2016 року ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно умов якого усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач прийняла спадщину шляхом подачі у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що встановлено невідповідність у документах, що містять відомості про дату народження спадкоємиці ОСОБА_2 : у заповіті, посвідченому приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р.І. 01 лютого 2012 року за №247, дата народження спадкоємиці ОСОБА_2 , на користь якої заповідано майно, вказана «28 вересня 1979 року»; у спадковій справі №126/2017 від 01.08.2017 року зберігається копія документа на ім`я ОСОБА_2 (паспорт громадянина України), в якому дата її народження вказана « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Представник позивача в судовому підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що позивач не доглядала за померлою, нічого не робила в квартирі, і тому всі права на спадкове майно виникли у відповідача. Крім цього відповідач в судовому засіданні пояснив, що не звертався до суду із позовом про визнання недійсним заповіту, який залишила ОСОБА_3

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Рита Іванівна, в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, повідомила, що заповіт від імені ОСОБА_3 , був складений з її слів, зміст заповідального розпорядження, особу, стосовно якої робилось розпорядження, а саме її прізвище ім`я по батькові, число, місяць та рік народження було записано зі слів заповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належать: квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М. в реєстрі №2/4188; грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, які знаходяться в установах ТВБВ №10015/456 - філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» м. Ізмаїл 10015/0456/0475, 10015/0456, 10015/0456/0471; грошові вклади з належними відсотками, що знаходяться у публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк «Південний»; грошові відсотки за вкладом «Депозит Плюс» на рахунку «Бонус Плюс" в акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк».

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10.01.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить квартира АДРЕСА_1 ; грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, які знаходяться в установах ТВБВ №10015/456 - філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» м. Ізмаїл 10015/0456/0475, 10015/0456, 10015/0456/0471; грошові вклади з належними відсотками, що знаходяться у публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк «Південний»; грошові відсотки за вкладом «Депозит Плюс» на рахунку «Бонус Плюс" в акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк».

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 01.02.2012 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І., зареєстрованого в книзі для реєстрації документів нотаріальних дій за №247, ОСОБА_3 усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54488383 від 14.12.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, заповіт ОСОБА_3 від 01.02.2012 року, зареєстрований за № 247, не змінювався та не скасовувався.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно п.3.14 гл.10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 звернулась у встановлений законом строк до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. № 1452/02-14 від 23.11.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що встановлено невідповідність у документах, що містять відомості про дату народження спадкоємиці ОСОБА_2 : у заповіті, посвідченому приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р.І. 01 лютого 2012 року за №247, дата народження спадкоємиці ОСОБА_2 , на користь якої заповідано майно, вказана «28 вересня 1979 року»; у спадковій справі №126/2017 від 01.08.2017 року зберігається копія документа на ім`я ОСОБА_2 (паспорт громадянина України), в якому дата її народження вказана « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

В судовому засіданні встановлено, що у заповіті, посвідченому приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р.І. 01 лютого 2012 року за №247, дата народження спадкоємиці ОСОБА_2 , на користь якої заповідано майно, вказана «28 вересня 1979 року». Однак згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області від 27.10.1999 року, дата народження спадкоємця за заповітом ОСОБА_2 вказана « ІНФОРМАЦІЯ_4 року». Тобто, наявна невідповідність в місяці народження ОСОБА_2 .

Згідно письмових пояснень приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Рити Іванівни від 16.04.2019 року за №157/01-16, заповіт від імені ОСОБА_3 , був складений з її слів, зміст заповідального розпорядження, особу, стосовно якої робилось розпорядження, а саме її прізвище ім`я по батькові, число, місяць та рік народження було записано зі слів заповідача.

Заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р.І. 01 лютого 2012 року за №247 недійсним не визнавався.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт того, що заповіт ОСОБА_3 , зареєстрований в реєстрі за №247 від 01.02.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І., складений саме на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач довів та підтвердив достовірними доказами факт того, що заповіт ОСОБА_3 , зареєстрований в реєстрі за №247 від 01.02.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І., складений саме на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим підлягають задоволенню й вимоги про визнання права власності наспадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, позивач не доглядала за померлою, нічого не робила в квартирі, в зв`язку з тим, що отримання спадкового майна за заповітом не вимагає догляду за спадкоємцем або виконання будь-яких робіт у нерухомому майні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 16, 76, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1241, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Рита Іванівна (місце знаходження: АДРЕСА_4 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт того, що заповіт ОСОБА_3 , зареєстрований в реєстрі за №247 від 01.02.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І., складений саме на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на:

- квартиру АДРЕСА_1 ;

- грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, які знаходяться в установах ТВБВ №10015/456 - філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» м. Ізмаїл 10015/0456/0475, 10015/0456, 10015/0456/0471;

- грошові вклади з належними відсотками, що знаходяться у публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк «Південний»;

- грошові відсотки за вкладом «Депозит Плюс» на рахунку «Бонус Плюс" в акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.06.2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар