Дата документу 26.11.2019 Справа № 334/7616/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 334/7616/17 Головуючий у 1 інстанції: Гнатюк О.М.
№ 22-ц/807/3235/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Онищенко Е.А.

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши апеляційну скаргу Дніпровського районного відділу у м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2019 року по справі за заявою представника відділу у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2019 року у задоволенні заяви представника відділу у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2017 року - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Дніпровський районний відділ у м.Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається. що до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника відділу у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Дніпровський РВ УДМС України, про встановлення факту постійного проживання на території України.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_1 , встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24.08.1991 року.

Заява обґрунтована тим, що судом не були встановлені обставини на час розгляду зазначеної справи істотні обставини - а саме обставини ненавчання ОСОБА_1 у Томаківській ЗОШ №2 Томаківської райради Дніпровпетровської області та у Томаківському НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільного навчального закладу» №1 Томаківської сільради Дніпропетровської області, що підтверджується відповідями навчальних закладів, отриманих зацікавленою особою після ухвалення судом рішення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про освіту» в редакції 23 травня 1991 року №1060-ХІІ повна загальна освіта в Україні є обов`язковою і може отримуватися у різних типах навчальних закладів. Оскільки станом на 24.08.1991 року ОСОБА_1 було 12 років він мав навчатися у школі. Цей факт є підтвердженням того, що суд першої інстанції не затребував у заявника документ, який підтверджує виконання обов`язку неповнолітньої особи навчатися у загальноосвітній школі.

Просив переглянути судове рішення за ново виявленими обставинами, скасувати рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2017 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні будь-які нововиявленні обставини, які в розумінні ст. 423 ЦПК України надавали б можливість скасувати судове рішення.

Так, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_1 , встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24.08.1991 року.

Відповідно до інформації, викладеної у листі Томаківської ЗОШ№2 за вих. №2313/410-Т від 27 січня 2018 року, від 28 лютого 2018 року за вих. №2313/ 976-Т ОСОБА_1 , 1979 року народження не навчався у вказаному закладі.

Відповідно до інформації, викладеної у листі Томаківському НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільного навчального закладу» №1 Томаківської сільради Дніпропетровської області за вих. №2313/409-Т від 27 січня 2018 року, від 28 лютого 2018 року за вих. №2313/ 977-Т ОСОБА_1 , 1979 року народження не навчався у вказаному закладі.

Тобто апелянт з тієї інформації, що особа, яка звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання на території України, не навчалася у школі, хоча була шкільного віку на час, який потрібно було встановити, робить висновок, що рішення суду, яким встановлений такий факт, підлягає перегляду.

Зазначеним доводам суд першої інстанції надав належну оцінку, погоджуючись з якою, судова колегія враховує, що не існувало жодних перешкод для встановлення факту навчання а також встановлення факту у якій школі навчався заявник, та чи навчався він взагалі, на час розгляду справи про визнання його таким, що проживав на території України.

Відтак сам по собі факт того, що він не навчався в певній шкоді (школах) не є тим фактом, який не був і не міг бути відомим заявнику, а також обставиною, яка виникла після набрання судовим рішенням законної сили та віднесена законом до нововиявлених обставин.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 3.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п.40).

За таких обставин суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в перегляді рішення. яке набуло чинності за ново виявленими обставинами.

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровського районного відділу у м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 4 грудня 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко