Справа №295/2780/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2019 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Слюсарчук Н.Ф., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: м. Житомир, вул. БОС-1АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (адреса: м. Житомир, вул. БОС-1АДРЕСА_1) про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

19.02.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, визнати обєктом спільного майна подружжя автомобіль марки Рено та квартиру №39 по вул. БОС-1 в будинку 602 в м. Житомирі, збільшити частку ОСОБА_1 у спільному майні подружжя, визнавши за нею право власності на 2/3 частини автомобіля та на 57/100 частини квартири та поділити між сторонами вказане майно.

З позовної заяви вбачається, що позивачем не дотримані норми цивільного процесуального права України, чинного на день звернення позивача до суду, а саме ст. 175 ЦПК.

Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно з визначеною у них дійсною вартістю майна, а також дійсна вартість майна може підтверджуватись висновком суб'єкта оціночної діяльності.

В матеріалах справи відсутня оцінка будинку №39 по вул. БОС-1 в будинку 602 в м. Житомирі та автомобіля марки Рено на день предявлення позову та в звязку з цим не повністю сплачений судовий збір щодо позовної вимоги майнового характеру.

Як роз'яснено у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, у позовній заяві не обґрунтована позовна вимога щодо визначення місця проживання дитини, зокрема не надано актів обстеження умов проживання як батька, так і матері, висновку органу опіки і піклування щодо рекомендацій та доцільності визначення місця проживання дитини з позивачкою, інформації щодо стану здоровя дитини та батьків, матеріального становища батьків, можливості забезпечення належних житлових умов та умов для повноцінного розвитку дитини, тощо.

Відповідно дост. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як передбачено ч.4ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини та відібрання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який надає письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, а також на підставі інших документі, які стосуються справи.

Спір стосується, зокрема, визначення місця проживання дитини, але при подачі позову позивачем не вирішено питання про залучення у справу органу опіки та піклування у якості процесуальної сторони.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, Банківські реквізити: (отримувач коштів - УДК у м. Житомирі, код ЄДРПОУ - 38035726, банк отримувача - ГУДКУ у Житомирській області, код МФО - 811039, р/р - 0003 призначення платежу - Судовий збір, код 22030000, Богунський районний суд м. Житомира, код ЄДРПО 02895981);

У позовній заяві міститься клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору. Обґрунтовуючи клопотання, позивач вказала, що має вкрай скрутний майновий стан та неплатоспроможність сплатити судовий збор.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» регулює питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні клопотанні про звільнення від сплати судового збору.

Положеннями п. 8, 9 ч. 3, ст.175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити: зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи;

Крім того, в порушення п. п. 6,10 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Отже, як вбачається з матеріалів справи позивачем не дотримано вищезазначених норми ЦПК України.

Виходячи з вищезазначеного і відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. В разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали суду для усунення зазначених в ній недоліків.

Розяснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя