ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 335/1161/17

провадження № 61-29016св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Кузнєцова В. О.,

суддів: Жданової В. С., Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Запоріжгаз»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз», подану його представником - Жейновою Анжелою Іванівною, на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 серпня 2017 року, ухвалене у складі судді Воробйової А. В., та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 15 листопада 2017 року, постановлену колегією у складі суддів: Кухаря С. В., Онищенка Е. А., Воробйової І. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» (далі - ПАТ «Запоріжгаз») про відновлення права і зобов`язання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 17 листопада 2009 року між нею та ПАТ «Запоріжгаз» укладений договір № 2030 про надання послуг з газопостачання у належний їй будинок АДРЕСА_1 .

23 вересня 2015 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» складений акт про виявлені порушення, згідно якого є підозра у порушенні пломби заводу-виробника на лічильному механізмі, однак виявлення дефекту лічильника шляхом зовнішнього огляду є неможливим. Цього ж дня лічильник демонтовано, про що складено акт про демонтаж лічильника, для проведення експертизи. Новий лічильник на час проведення експертизи встановлено не було.

ПАТ «Запоріжгаз» 30 жовтня 2015 року направлено їй розрахунок на оплату збитків у розмірі 49 278,76 грн, а у березні 2016 року борг нараховано у розмірі 51 348,17 грн.

У листопаді 2015 року вона отримала попередження про припинення газопостачання і 30 листопада 2015 року газопостачання до будинку припинено шляхом механічного від?єднання відводу газопроводу від діючого газопроводу.

27 січня 2016 року вона звернулась до відповідача із заявою про надання детального розрахунку збитків у розмірі 55 462,25 грн, у зв`язку із якими її попереджено про припинення газопостачання.

Листом від 23 лютого 2016 року відповідач надав розрахунок збитків, але на суму 51 348,17 грн, який, на думку позивача, є суттєво завищеним, так як зазначені у ньому середньомісячні показники споживання природного газу збільшено вдесятеро та не враховано оплати.

27 січня 2016 року вона також звернулась із заявою про поновлення газопостачання та встановлення придбаного нею нового лічильника.

Листом від 23 лютого 2016 року їй відмовили у поновленні газопостачання та встановленні нового лічильника у зв`язку з наявною заборгованістю.

Позивач вважає дії відповідача як по нарахуванню збитків, так і по відключенню від газопостачання протиправними.

Посилаючись на протиправність дій відповідача щодо відключення її будинку від газопостачання, оскільки жодних порушень правил користування газорозподільною системою вона не допускала, заборгованості також не має, ОСОБА_1 просила зобов?язати ПАТ «Запоріжгаз» безкоштовно підключити житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить їй на праві приватної власності, до мережі газопостачання та поновити надання послуг.

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 серпня 2017 року позов задоволено.

Зобов`язано ПАТ «Запоріжгаз» безкоштовно підключити житловий будинок АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , до мережі газопостачання та поновити надання послуг.

Рішення мотивоване тим, що ПАТ «Запоріжгаз» не доведено належними і допустимими доказами пошкодження пломби позивачем, тому відключення газопостачання до будинку позивача вважав безпідставним. Також суд першої інстанції посилався на те, що при проведенні експертизи лічильника не встановлено несанкціонованого втручання у його діяльність, тому вини позивача у невірному обчисленні (похибках) немає. Встановивши відсутність заборгованості з оплати газопостачання, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15 листопада 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Запоріжгаз» відхилено, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 серпня 2017 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, оскільки вважав, що до таких висновків суд першої інстанції дійшов на підставі всебічного і повного з`ясування обставин справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У грудні 2017 року ПАТ «Запоріжгаз» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій просило рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 серпня 2017 року і ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 15 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Заявник зазначав про залишення поза увагою судів попередніх інстанцій того, що станом на 1 листопада 2015 року, окрім спірної суми збитків у розмірі 53 574,34 грн, стягнення якої розглядалося Оріхівським районним судом Запорізької області, за особовим рахунком позивача рахувалася заборгованість у розмірі 337,80 грн.

Також заявник вказував на те, що у зв`язку з неодноразовим недопуском позивачем працівників відповідача до свого об`єкта, 30 листопада 2015 року ПАТ «Запоріжгаз» припинив газопостачання до будинку АДРЕСА_2 шляхом механічного від`єднання.

Також заявник вказував на те, що главою 2 розділу V Кодексу газорозподільних систем визначено порядок приєднання об`єктів замовників до газорозподільної системи. Для приєднання об`єкта будівництва або існуючого об`єкта (земельної ділянки) до газорозподільної системи Оператора газорозподільної системи (далі - ГРМ) їх власник (замовник приєднання) має звернутися до цього Оператора ГРМ із заявою про приєднання.

З набранням чинності Кодексом газорозподільних систем у листопаді 2015 року послуги з розподілу природного газу надає відповідач, а послуги з постачання природного газу - ТОВ «Запоріжгаз Збут». Тому відновлення газопостачання можливе за наявності у споживача укладеного договору розподілу природного газу і договору з його постачання.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язана була у процедурі приєднання виконати вимоги глави 2 розділу V та глави З розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за № 1379/27824, однак такі вимоги виконані не були, що унеможливлює здійснення підключення об`єкта до газопостачання.

Відзив на касаційну скаргу не надходив

Провадження у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вказана справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Встановлені судами першої і апеляційної інстанцій обставини справи

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17 листопада 2009 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Запоріжгаз» укладено договір № 2030 про надання послуг з газопостачання у будинок АДРЕСА_1 .

23 вересня 2015 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» складений акт про виявлені порушення у будинку АДРЕСА_1 , згідно якого встановлено підозру у порушенні пломби заводу-виробника на лічильному механізмі та унеможливлення виявлення дефекту лічильника шляхом зовнішнього огляду.

Цього ж дня лічильник демонтовано, про що складено акт, для проведення експертизи. Новий лічильник на час проведення експертизи встановлено не було.

Відповідно до висновку експертизи від 30 вересня 2015 року пломба лічильника порушена, похибка вимірювань перевищує допустиму величину.

30 жовтня 2015 року відповідачем надано розрахунок на оплату збитків у розмірі 49 278,76 грн, а у березні 2016 року - розрахунок боргу надано у розмірі 51 348,17 грн.

У листопаді 2015 року позивач отримала попередження про припинення газопостачання, а 30 листопада 2015 року газопровід до її будинку відповідачем відключений від системи газопостачання шляхом механічного від?єднання відводу газопроводу від діючого газопроводу.

20 листопада 2015 року позивач звернулась з письмовою заявою про встановлення іншого лічильника.

27 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про поновлення газопостачання та встановлення придбаного нового лічильника.

Листом № 138 від 23 лютого 2016 року відповідач відмовив у поновленні газопостачання та встановленні нового лічильника, мотивуючи наявністю заборгованості.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновкам якого погодився й апеляційний суд, виходив з недоведеності порушення пломби лічильника позивачем і, встановивши, що у позивача відсутня заборгованість з оплати газопостачання у відповідності до показань лічильника, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Позиція Верховного Суду, мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами постачання природного газу, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року та зареєстровані у Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за № 1382/27827 (далі - Правила), та постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Типового договору постачання природного газу» (далі - Типовий договір).

Відповідно до пункту 34 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246, споживач несе вiдповiдальнiсть згiдно із законодавством, зокрема, за пошкодження лiчильника газу, пломб на ньому, порушення цiлостi або пошкодження повірочного тавра, а також дiї, що призводять до заниження показань лiчильника; зривання пломб на газових приладах та пристроях, опломбованих газопостачальним або газорозподільним підприємством; порушення інших вимог цих Правил.

Відповідно до пункту 2.2 Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, який затверджено постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29 травня 2003 року № 475, у разі пошкодження лічильника газу, повірочного тавра, цілісності його пломб з вини споживача або дій споживача, що призвело до заниження показань лічильника, розрахунок збитків здійснюється згідно норм споживання, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 1996 року № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газового лічильника», з урахуванням кількості підключених газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі, кількості осіб, яким надавались послуги з газопостачання, та кількості днів з часу останнього контрольного зняття представником газопостачальної організації показань лічильника газу до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів пошкодження пломби саме позивачем, а тому вважав, що ОСОБА_1 як споживач не повинна нести відповідальність. Крім того, встановивши з квитанцій, наданих позивачем, відсутність заборгованості, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, і, як наслідок, залишив без змін рішення суду першої інстанції.

Проте такі висновки судів є передчасними.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач у суді першої інстанції посилався на те, що станом на 1 листопада 2015 року, окрім спірної суми збитків у розмірі 53 574,34 грн, за адресою по АДРЕСА_1 рахувався борг у розмірі 337,80 грн. У зв`язку з наявною заборгованістю за вказаним особовим рахунком позивачу вручено попередження про припинення газопостачання.

25 листопада 2015 року та 26 листопада 2015 року ОСОБА_1 не допустила у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, працівників ПАТ «Запоріжгаз» для відключення від газопостачання приладів і пристроїв (про що складені відповідні акти), що відповідно до пункту 7 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 року № 476), є підставою до механічного від`єднання від діючого газопроводу.

Заявник також вказував на те, що 30 листопада 2015 року, тобто в день припинення газопостачання, ОСОБА_1 здійснила оплату у розмірі 1 030 грн, що відображено у фінансовому стані абонента.

Крім того, главою 2 розділу V Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, визначено порядок приєднання об`єктів замовників до газорозподільної системи. Для приєднання об`єкта будівництва або існуючого об`єкта (земельної ділянки) до газорозподільної системи Оператора ГРМ їх власник (замовник приєднання) має звернутися до цього оператора ГРМ із заявою про приєднання.

Частиною 1 глави З розділу VI Кодексу газорозподільних систем здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язана була у процедурі приєднання виконати вимоги глави 2 розділу V та глави З розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за№ 1379/27824, однак такі вимоги виконані не були.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються (частина перша статті 214 ЦПК України у тій же редакції).

Стаття 212 ЦПК Україниу редакції Кодексу, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції, встановлювала, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Жодних висновків та мотивів, з яких виходив суд першої інстанції, відхиляючи такі заперечення ПАТ «Запоріжгаз», у оскаржуваному рішенні не наведено.

Згідно зі статтею 213 ЦПК Україниу тій же редакції Кодексу рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте таким вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Переглядаючи справу, суд апеляційної інстанції послався на те, що судом першої інстанції досліджено докази у справі і надано їм належну оцінку, тому вважав правильним його висновок про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , проте цей висновок суду апеляційної інстанції є передчасним.

Частиною першою статті 304 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час вирішення справи судами, встановлено, що справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою, і ухвала апеляційної інстанції, у разі залишення без змін рішення суду першої інстанції, має містити мотиви відхилення доводів скарги.

У порушення вимог статей 212-214, 315 ЦПК України, суд апеляційної інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув, доводів апеляційної скарги належно не перевірив, не надав оцінки зібраним у справі доказам і дійшов передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, що призвело до таких порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для вирішення справи.

За змістом статті 400 ЦПК Українисуд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги вказують на існування підстав для скасування судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК Українипідставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, коли суд не дослідив зібрані у справі докази і не надав їм правової оцінки.

З урахуванням викладеного касаційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України.

Під час нового розгляду справи належить врахувати викладене, надати належну оцінку доказам і запереченням, поданим сторонами, встановити наявність чи відсутність заборгованості, підстав для припинення газопостачання до будинку позивача, правомірність від`єднання будинку позивача від газопостачання, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін і у разі доведення порушення прав позивача, належним способом захистити такі порушені права, ухваливши судові рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК Україниякщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так як касаційний суд дійшов висновку про передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 141, 410, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз», подану його представником - Жейновою Анжелою Іванівною , задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 15 листопада 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В. О. Кузнєцов В. С. Жданова С. О. Карпенко В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов