Справа № 206/621/19
Провадження № 2/206/451/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Стахів О.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ОСОБА_5 виклад позиції позивача та заперечення відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 22.12.2012 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя вони мають малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 В липні 2018 сімя розпалася, сторони припинили спільне проживання, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. В звязку із чим, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітної плати (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Представником відповідача було надано відзив на позовну заяву про стягнення аліментів з наступним обґрунтуванням. Так, представник відповідача зазначила, що фактично відповідач постійно допомагає фінансово своїй дитині, батьки відповідача постійно купують для дитини одяг та взуття, також було зазначено, що у позовній заяві позивачка невірно розраховує суму розміру аліментів за 6 місяців, яка повинна складати 4878 грн, тому просила позовні вимоги задовольнити частково, стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їхнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини починаючи з дня звернення до суду з відповідною заявою, а саме з 30.01.2019. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити частково.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

11.02.2019 відкрито провадженні у справі, призначено судовий розгляд.

Під час розгляду справи судом заслухано предстанвика позивача та представника відповідача, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

26.03.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

З 22.12.2012 сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб від 22.12.2012, серія 1-КИ № 230089, актовий запис № 658, шлюб зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 2).

20.09.2013 народився ОСОБА_6, батьками дитини зазначено позивача та відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 458095, виданого 24.09.2013 Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 3).

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Зазначені вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.0.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком дитини, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів є повністю обґрунтованими.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, оскільки він будучи батьком дитини зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 182, 185 СК України, ст. 8, 11, 12 Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 13, 89 141, 263, 264, 265, 281-283, 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2), аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення здійснювати з 30.01.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 768,4 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29.03.2019.

Головуючий суддя: К.С. Маштак