Постанова

Іменем України

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 331/2692/14

провадження № 61-26202св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 (правонаступником якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ),

третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 року у складі судді Смолки І. О. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Дашковської А. В., Кримської О. М., Подліянової Г. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 грудня 2006 року та 30 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , укладено кредитні договори № 0 та № 0, за умовами яких банк надав ОСОБА_4 кредитні кошти.

21 серпня 2012 року на забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 0 між позивачем, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 2008728, за умовами якого поручитель зобов`язувався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій та пені, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором.

30 липня 2008 року на забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором від 30 липня 2008 року № 0 між сторонами укладено договір поруки № 220544, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредитних коштів, сплату процентів за користування ними, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами цього кредитного договору.

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у позичальника утворилась заборгованість

- за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 0 станом на 18 лютого 2014 року в розмірі 2 121 648 грн 95 коп., яка складається із: 1 868 183 грн 14 коп. - заборгованості за кредитом, 241 239 грн 70 коп. - заборгованості за відсотками, 2 691 грн 66 коп. - пеня за несвоєчасну сплату платежів за кредитом, 9 534 грн 45 коп. - пеня за несвоєчасну сплату платежів за відсотками;

- за кредитним договором від З0 серпня 2008 року № 0 станом 20 березня 2014 року у розмірі 588 627 грн 43 коп., яка складається із: 515 767 грн 60 коп. - заборгованості за кредитом, 68 978 грн 96 коп. - заборгованості за відсотками, 837 грн 17 коп. - пеня за несвоєчасну сплату платежів за кредитом, 3 043 грн 70 коп. - пеня за несвоєчасну сплату платежів за відсотками.

Ураховуючи викладене ПАТ «Дельта Банк», просило стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 0 станом на 18 лютого 2014 року в розмірі 2 121 648 грн 95 коп. та за кредитним договором від 30 липня 2008 року № 0 станом на 20 березня 2014 року в розмірі 588 627 грн 43 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 15 грудня 2006 року в розмірі 2 121 648 грн 95 коп., заборгованість за кредитним договором від 30 липня 2008 року в розмірі 588 627 грн 43 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив умови виконання кредитного договору в частині своєчасної сплати кредитних платежів та відсотків, а тому банк набув право на стягнення кредитної заборгованості з урахуванням солідарної відповідальності із поручителя.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено передачу та набуття ним права вимоги за кредитами до поручителя. Також вважав, що укладеною додатковою угодою до кредитного договору було збільшено обсяг відповідальності поручителя.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ 13 квітня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції посилався на те, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що договір поруки було укладено вже після передачі права вимоги (21 серпня 2012 року) за кредитним договором безпосередньо між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 . Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку, що позивачем не доведено передачу та набуття ним права вимоги про стягнення із ОСОБА_1 як із поручителя заборгованості за вказаними кредитними договорами.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 06 липня 2016 року апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - фізична особа-підприємецьОСОБА_4 , про стягнення заборгованості, зупинено до залучення до участі у справі правонаступника (т. 3 а.с. 22).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01 березня 2017 року залучено до участі у справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як правонаступників після смерті відповідача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та провадження у справі закрити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 21 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»,

за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку

за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

16 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості призначено до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Правонаступники померлого ОСОБА_1 , син - ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 не брали на себе зобов`язання відповідати за договорами поруки перед позивачем. Рішення суду апеляційної інстанції постановлено після смерті ОСОБА_1

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

15 грудня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 0, за умовами якого фізична особа-підприємець ОСОБА_4 отримала кредитні кошти в сумі 1 915 905 грн 72 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних на строк до 20 серпня 2014 року.

30 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 0, за умовами якого фізична особа-підприємець ОСОБА_4 отримала кредитні кошти в сумі 530 062 грн 94 коп. на строк до 20 серпня 2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних.

Відповідно до пункту 1.3.4.1 кредитних договорів погашення кредиту, сплата процентів за користування кредитом, щомісячних комісій здійснюється шляхом перерахування позичальником на рахунок банку фіксованих платежів (ануїтетні платежі) у сумі та у чітко встановлений цим договором та відображений у додатку № 1 цього договору термін, починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому наданий кредит.

30 липня 2008 року на забезпечення виконання зобов`язань фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 за кредитним договором № 0 між ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 220544, за умовами якого, поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник включаючи повернення кредитних коштів, сплату процентів за користування ними, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г., зареєстрований у реєстрі за № 2949, 2950, відповідно до якого АТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора за кредитними договорами, укладеними з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ПАТ «УкрСиббанк».

Згідно з пунктом 1.1 договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами означає всі права вимоги продавця в якості кредитодавця по відношенню до позичальників в якості позичальників стосовно кредитів за відповідними кредитними договорами (включаючи залежно від випадку, усі права, повноваження та гарантії відшкодування за ними, у кожному випадку існуючі або майбутні, надані продавцеві або на користь продавця як кредитодавця за такими кредитними договорами), а також права вимоги: продавця по відношенню до осіб, що надають забезпечення, за відповідними договорами забезпечення.

Відповідно до копії (виписка) з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року передано права вимоги за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 0 та кредитним договором від 30 липня 2008 року № 0, які були укладені між ПАТ «УкрСиббанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 60-61).

У переліку договорів забезпечення вказаний договір поруки від 30 липня 2008 року № 220544, укладений з ОСОБА_1 , та договір застави, укладений з ОСОБА_4

21 серпня 2012 року на забезпечення виконання зобов`язань фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 0 між АТ «Дельта Банк», фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 2008728, відповідно до пункту 1.1 якого поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій та пені, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором.

Відповідно до змісту пункту 3.1 договору про внесення змін № 1 до договору поруки від 30 липня 2008 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 , фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 21 серпня 2008 року, та пункт 6.4 договору поруки, укладеного між тими ж сторонами 21 серпня 2012 року, договір поруки набирає чинності з моменту його укладання. (т.1, а.с.44,47).

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконує, у зв`язку з цим виникла заборгованість у розмірі 2 710 276 грн 38 коп., яка складається з заборгованості

- за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 0 станом на 18 лютого 2014 року в розмірі 2 121648 грн 95 коп., а саме: заборгованості за кредитом - 1 868 183 грн 14 коп.; заборгованості за відсотками - 241 239 грн 70 коп.; пеня за несвоєчасну сплату платежів за кредитом - 2 691 грн 66 коп.; пеня за несвоєчасну сплату платежів за відсотками - 9 534 грн 45 коп.

- за кредитним договором від 30 липня 2008 року № 0 станом на 20 березня 2014 року в розмірі 588 627 грн 43 коп. та складається із: заборгованості за кредитом - 515 767 грн 60 коп.; заборгованості за відсотками - 68 978 грн 96 коп.; пеня за несвоєчасну сплату платежів за кредитом 837 грн 17 коп.

ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01 березня 2017 року залучено до участі у справі правонаступників: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Судами встановлено, що 30 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір поруки.

Згідно з пунктом 1.2 договору поруки від 21 серпня 2012 року № 2008728 поручитель ознайомлений з умовами договору кредиту, ніяких заперечень, а також непорозумінь щодо його положень не заявляв (т.1, а.с. 46-48).

Пунктом 1.3.5 кредитного договору від 15 грудня 2006 року передбачено, що позичальник зобов`язаний сплачувати проценти протягом перших п`яти робочих днів кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані відсотки за користування кредитом.

Згідно з пунктом 1.3.5 додаткової угоди № 1 до кредитного договору від 03 квітня 2009 року позичальник сплачує відсотки у строк з 01 по 10 число місяця, наступного за тим, за який були нараховані відсотки за користування кредитом.

Вирішуючи справу, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що за змістом зазначених пунктів кредитного договору і додаткової угоди, відсутні підстави вважати, що зміна терміну внесення щомісячного платежу сплати процентів передбачає збільшення обсягу відповідальності поручителя та правильно стягнув кредитну заборгованість з поручителя ОСОБА_3

Апеляційне провадження відкрите за апеляційною скаргою ОСОБА_3

ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з частиною першою статті 37 ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскарженої ухвали) у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Тлумачення частини першої статті 37 ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскарженої ухвали) свідчить, що процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01 березня 2017 року залучено до участі у справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як правонаступників після смерті відповідача ОСОБА_1 .

Враховуючи положення статті 607, частини першої статті 608 ЦК, а також сутності поруки як особистого зобов`язання відповідати за належне виконання основного зобов`язання, спадкоємці поручителя не є солідарними боржниками за кредитним договором.

Колегія Верховного Суду погоджується з висновком апеляційного суду про те, що якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони у спірних правовідносинах після ухвалення рішення, що не допускає правонаступництва, рішення суду не підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Доводи касаційної скарги на правильність рішень не впливають та не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк