Справа № 322/662/19
У Х В А Л А

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

11 червня 2019 року смт. Новомиколаївка

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Шиш А.Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної власності подружжя та поділ майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 1985 року. З грудня 2012 року шлюбні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, вона у м. Коростишеві Житомирської області, разом зі спільним сином, а відповідач в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області.

За час перебування у шлюбі за спільні кошти подружжя ними було придбано нерухоме майно, яке вона вважає спільним майном подружжя, та вона щоразу надавала свою згоду на придбання майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, а саме:

- будинок, загальною площею 50,7 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 (право власності на який оформлено на відповідача відповідно до договору купівлі-продажу, 664, 04 серпня 2006 року, Новомиколаївська державна нотаріальна контора). Орієнтовна вартість будинку в даний час складає 300000 гривень;

- нежитлову будівлю (будівлю котельні), загальною площею 56,3 кв.м., розміщену на земельній ділянці, площею 186,12 кв.м., розташовану по АДРЕСА_2 (право власності на яку оформлено на відповідача відповідно до договору купівлі-продажу, 1166, 04 червня 2008 року, приватний нотаріус Новомиколаївського районного нотаріального округу). Орієнтовна вартість будівлі котельні в даний час складає 100000 гривень;

- нежитлову будівлю (будівлю цеху по переробці насіння соняшнику), загальною площею 1080,8 кв.м., яка розміщена на земельній ділянці площею 2952,0 кв.м., розташовану по АДРЕСА_2 (право власності на яку оформлено на відповідача відповідно до свідоцтва про право власності, САЕ 315595, 02 липня 2012 року, Новомиколаївська селищна рада). Орієнтовна вартість будівлі цеху в даний час складає 200 000 гривень.

Вони з відповідачем не змогли домовитися щодо порядку поділу даної нерухомості, на теперішній час у неї відсутні документи, які посвідчують її права на нерухоме майно.

В позові ОСОБА_1 просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будинок, загальною площею 50,7 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 , нежитлову будівлю (будівлю котельні), загальною площею 56,3 кв.м., розташовану по АДРЕСА_2 , нежитлову будівлю (будівлю цеху по переробці насіння соняшнику), загальною площею 1080,8 кв.м., розташовану по АДРЕСА_2 . Поділити спільне сумісне майно подружжя визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вищевказаного спільного сумісного майна.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що відповідач її право на частину вищевказаного майна оспорює, оскільки все вищевказане майно оформлене на нього, а тому він має намір продати його найближчим часом без її згоди.

З огляду на існуючу небезпеку відчуження відповідачем вищевказаного нерухомого майна, позивач вважає, що існує необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на вищевказане нерухоме майно.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про визнання даного нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна набутого під час шлюбу, а дії відповідача ОСОБА_2 , які виразилися в погрозах залишити позивача без нічого після розірвання шлюбу, та невизнанні її права на спільне майно подружжя набутого під час шлюбу, свідчать про реальну мету в цих намірах.

Більш того, не вжиття заходів до забезпечення позову надасть можливість відповідачу знову ж таки здійснити відчуження частини спільного майна подружжя в будь-який час, навіть після ухвалення судом першої інстанції рішення на її користь, яке в проміжку часу не набуття ним законної сили, надасть можливість відповідачу відчужити майно і, як наслідок, призведе до неможливості позивачем поновити порушені відповідачем, або ж утруднить їх поновлення.

Отже існує ризик невиконання позитивного рішення суду, що буде суттєво порушувати її права як позивача, та невжиття саме такого заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання можливого рішення суду у справі.

В заяві позивач просить накласти арешт на вказане у позові нерухоме майно.

Ухвалою судді від 11 червня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

Вирішуючи питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суддя виходить з наступного.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Подана заява про забезпечення позову відповідає зазначеним вимогам ЦПК України.

Так, суддя погоджується із доводами, викладеними у заяві про забезпечення позову, згідно з якими відповідач ОСОБА_2 може відчужити вказане майно.

Крім того, у випадку відчуження відповідачем вищевказаного майна, будуть створені перешкоди для встановлення його дійсної вартості, зокрема шляхом проведення відповідної експертизи.

Виходячи з наведеного, суддя визнає обґрунтованими припущення позивача про те, що невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України передбачена можливість забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб. При цьому, як встановлено частиною третьою статті 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

На думку судді забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно з метою можливості виконання рішення суду про поділ цього майна, являються співмірними.

Таким чином, суддя дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. 149 150, 153 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна об`єктом спільної власності подружжя та поділ майна, задовольнити.

Накласти арешт на наступне нерухоме майно:

- будинок, загальною площею 50,7 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 3525922;

- нежитлову будівлю (будівлю котельні), загальною площею 56,3 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 22901762;

- нежитлову будівлю (будівлю цеху по переробці насіння соняшнику), загальною площею 1080,8 кв.м., розташовану по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 1030393;

які перебувають у володінні ОСОБА_2 , заборонивши їх відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Ухвала винесена 11 червня 2019 року.

Суддя А.Б.Шиш