Справа № 301/370/14-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 травня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Чучки Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іршавського районного суду від 21 листопада 2018 року (у складі судді Даруда І.А.) за скаргою ОСОБА_1 на дії посадової особи органу державної виконавчої служби, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії заступника начальника Іршавського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області в жовтні 2018 р.

Просив:

-визнати дії заступника начальника Іршавського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області щодо складання розрахунку зі сплати аліментів від 03.10.2018 р. ВП № 44193100 неправомірними;

-визнати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 03.10.2018 р. ВП № 44193100, складений заступником начальника Іршавського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області незаконним.

На обґрунтування указав, що Іршавським районним судом було видано виконавчий лист на виконання рішення Іршавського районного суду (справа №301/370/14) про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі 1000 грн., починаючи з 10.02.2014 р. і до досягнення дітьми повноліття. За вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження і скаржник регулярно сплачував аліменти в сумі 1000 грн. на утримання дітей.

Однак, заступником начальника Іршавського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області було складено розрахунок заборгованості, відповідно до якого за період із 01.09.2018 р. по 30.09.2018 р. суму аліментів, яку необхідно сплачувати на утримання дітей, збільшено з 1000 грн. до 1944 грн., що не відповідає дійсності.

Скаржник вважає указаний розрахунок необґрунтованим і незаконним, оскільки він складений із порушенням законодавства, яке регулює ці правовідносини.

Ухвалою Іршавського районного суду від 21 листопада 2018 р. у задоволенні скарги відмовлено.

ОСОБА_1. просить скасувати цю ухвалу, а вимоги, викладені в скарзі, задовольнити. Доводить про неправильне застосування норм матеріального права. Указує, що у відзиві на скаргу заступник начальника Іршавського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області подав новий розрахунок заборгованості, де сума заборгованості відрізняється від тієї, яка є предметом оскарження, що підтверджує недійсність оскаржуваного скаржником розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а судове рішення- без змін, із таких мотивів.

Суд констатував, що доводи скарги є безпідставними, а розрахунок заборгованості зі сплати аліментів зроблений відповідно до норм Сімейного кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через додержання ним норм матеріального та процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Іршавського районного суду від 05 березня 2014 р. із ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на утримання двох неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, починаючи з 10 лютого 2014 р., і вирішено питання розподілу судових витрат (а.с.5-6).

03.10.2018 р. ОСОБА_1 було направлено виклик державного виконавця щодо сплати боргу за виконавчим листом №301/370/14-ц або надати підтверджуючі документи про сплату боргу (а.с.7).

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів АСВП 44193100 у ОСОБА_1 залишок заборгованості станом на 01.10.2018 р. складав 944 грн. (а.с.8).

До відзиву на скаргу заступником начальника Іршавського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області було подано новий розрахунок заборгованості скаржника зі сплати аліментів, який виконаний із урахування додатку 15 Інструкції з організації примусового виконання рішень. Згідно з указаним розрахунком заборгованості зі сплати аліментів АСВП 44193100 у ОСОБА_1 залишок заборгованості станом на 01.11.2018 р. складав 1 503 грн. (а.с.28).

Скарга мотивована невідповідністю розрахунку заборгованості зі сплати аліментів положенням Інструкції організації примусового виконання рішень.

Апеляційна скарга містить аналогічні скарзі доводи про те, що підтвердженням незаконності та необґрунтованості розрахунку заборгованості зі сплати аліментів є подання державним виконавцем відзиву на скаргу, в якому міститься новий розрахунок зі сплати аліментів (від 05.11.2018 р.), що є визнанням розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.10.2018 р. недійсним.

Однак, колегія суддів не може погодитися із такими доводом скаржника.

Відповідно до абз.2 п.4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень редакції Наказу Міністерства юстиції України від 02.08.2018 р. № 2522/5 розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Із пояснень представника Іршавського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області вбачається, що станом 19.11.2018 р. автоматизованою системою виконавчих проваджень розрахунок заборгованості зі сплати аліментів не обчислюється.

Невідповідність розрахунку зі сплати аліментів АСВП № 44193100 Додатку 15 Інструкції з організації примусового виконання рішень не впливає на суму аліментів, яку боржником необхідно сплачувати щомісячно з урахуванням норм чинного законодавства.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України (частину першу статті 71 доповнено абзацом другим згідно з Законом України від 03.07.2018 р. N 2475-VIII).

Згідно з абз.2 ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становив: із 1 січня 2018 р. - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Отже заборгованість, яка виникла у скаржника, зумовлена змінами в законодавстві, в яких чітко прописано, що мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку не може бути меншим від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Гіга В .В. посилається на те, що розрахунок заборгованості не відповідає додатку 15 Інструкції організації примусового виконання рішень у редакції наказу Міністерства юстиції України від 21.03.2018 р. №855/5, однак, у чому саме полягає ця невідповідність, не вказує. По суті всі доводи скаржника є декларативними та такими, що не дають підстав дійти висновку про незаконність оскаржуваної ухвали.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскарженого судового рішення як бездоказові, обґрунтовані припущеннями, суперечні обставинам справи, письмовим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосування до спірних правовідносин.

Керуючисьст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Іршавського районного суду від 21 листопада 2018 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 12 червня 2019 року.

Судді: