Номер провадження: 22-ц/813/6224/19
Номер справи місцевого суду: 522/7971/19
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суд в складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

у порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2019 року про повернення позовної заяви (одноособово суддя Науменко А.В.) у цивільній справі за позовом Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до ОСОБА_1 про стягнення суми надмірно виплаченої пенсії,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

13.05.2019 року Центральне об`єднане Управління пенсійного фонду України в м. Одесі (далі-Управління ПФУ) звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії у розмірі 1049,00 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2019 року позовна заява Управління ПФУ повернута позивачу.

Управління ПФУ не погодилось із ухвалою суду від 14.05.2019 року і в особі представника подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про звільнення його від сплати судового збору та відкриття провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга представника Управління ПФУ зазначає:

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати з підстав, передбачених ч.1 ст. 8, зокрема, у разі, якщо предметом позову є захист соціальних прав.

Органи Пенсійного фонду України є органами виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією і законами України, і, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що згідно із ч. 2 ст. 73 Закону України» «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду України на цілі, не передбачені цим Законом.

Виходячи із системного аналізу ст. ст. 129 Конституції України, ст. 4 ЦПК України, судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду будь-яких осіб, незалежно від їх майнового стану, що відповідає принципу рівності.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями ст. ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ст. 185 ЦПК України).

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, виходив з того, що заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме, позивачем не сплачено судовий збір. В ухвалі суд також послався на те, що тотожна позовна заява вже надходила до Приморського районного суду м. Одеси 09.02.2018 року, і, на підставі ухвали суду від 22.11.2018 року позовна заява повернута позивачку у зв`язку із несплатою судового збору. Крім того, суд зазначив, що Управління ПФУ повторно подавши 13.05.2019 року позов з тими самим недоліками, зловживає процесуальними правами, тому, з підстав ч. 3 ст. 44 ЦПК України, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви (а.с. 13).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 13.05.2019 року до суду надійшла заява Управління ПФУ до ОСОБА_1 про стягнення суми надмірно виплаченої пенсії. Позовна заява також містить прохання про звільнення позивача від сплати судового збору із посиланням на майновий стан (а.с.3,4).

Обґрунтовуючи заяву про звільнення від сплати судового збору позивач зазначав, що у Управління ПФУ відсутні кошти на судовий збір, при цьому, Управління ПФУ є органом виконавчої влади, а органам державної виконавчої влади, згідно із ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю: члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч.1 ст. 8 цього Закону (ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

Всупереч ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд першої інстанції не вирішив заяву позивача про звільнення від судового збору або відстрочення судового збору.

Твердження суду в ухвалі про те, що 09.10.2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надходила тотожна позовна заява, яка на підставі ухвали суду від 22.11.2018 року повернута позивачу у зв`язку із не сплатою судового збору і подання аналогічної позовної заяви 13.05.2019 року з тими самими недоліками є зловживанням процесуальними правами, безпідставні (а.с.2,13).

Повторне звернення 13.05.2019 року Управління ПФУ із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми надмірно виплаченої пенсії, у даному випадку, не є зловживанням процесуальними правами.

Повернення судом 22.11.2018 року Управлінню ПФУ позовної заяви і повторне звернення 13.05.2019 року Управління ПФУ із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми надмірно виплаченої пенсії, у розумінні ч.1 п.2 ст. 44 ЦПК України, не є зловживанням процесуальними правами.

Та обставина, що у справі №522/17822/18 суд вже вирішував заяву про звільнення від сплати судового збору (матеріали справи не містять жодного доказу з цього періоду), не є ствердженням про зловживання позивачем у справі за позовом Управління ПФУ від 13.05.2019 року.

Повертаючи заяву Управління ПФУ з підстав несплати судового збору, суд діяв із надмірним формалізмом, що, з врахуванням конкретних обставин справи, не може бути підставою для відмови заявнику у допуску до суду.

Колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду будь-яких осіб, незалежно від їх майнового стану.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що порушене право позивача підлягає захисту судом апеляційної інстанції шляхом скасування ухвали з направленням справи до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали ( п. п. 3,4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Зважаючи на те, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про повернення заяви, суд порушив норми процесуального та матеріального права - ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Апеляційна скарга Управління ПФУ підлягає частковому задоволенню з тих підстав, що питання про звільнення від сплати судового збору та відкриття провадження у справі підлягають вирішенню судом першої інстанції.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п. п. 3, 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня2019 року про повернення позовної заяви - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі і заяви про звільнення від сплати судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 26.07.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова