Справа № 386/341/19
Провадження № 2/386/206/19
УХВАЛА

про застосування заходу процесуального примусу

30 липня 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гарбуз О. С.

з участю: секретаря судового засідання Фенюшиної Ю.Ю.,

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 08.04.2019 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі.

Ухвалою суду від 15.04.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

Також, ухвалою суду від 15.04.2019 за клопотанням представника позивача у відповідача витребувано спірний договір оренди земельної ділянки, укладений 12.05.2017 між сторонами, зареєстрований 12.05.2017 державним реєстратором Данилово-Балківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області Кондратюком Михайлом Петровичем, рішення про державну реєстрацію №35135653 від 12.05.2017, щодо земельної ділянки площею 2,7215 га. з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка розташована на території Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

Зазначену копію ухвали суду про витребування доказів від 15.04.2019, копію ухвали суду про відкриття провадження, разом з судовою повісткою, копією позовної заяви та доданими до неї документами, 15.04.2019 направлено відповідачу для відома та виконання рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною представником позивача в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , однак конверт повернувся до суду без вручення з тих причин, що відповідач не проживає за цією адресою.

11.05.2019 від відповідача до суду надійшло клопотання від 11.05.2019, в якому вказує на те, що жодних матеріалів по даній справі він не отримував та просить повідомляти його про стан розгляду справи та надсилати документи на за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 36).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

13.05.2019 судом повторно направлено відповідачу для відома та виконання рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію ухвали суду про витребування доказів від 15.04.2019, копію ухвали суду про відкриття провадження, разом з судовою повісткою, копією позовної заяви та доданими до неї документами за адресою, повідомленою суду самим відповідачем, а саме: АДРЕСА_1 , однак конверт повернувся до суду без вручення з тих причин, що відповідач не проживає за цією адресою.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що відповідач свідомо не отримує судову кореспонденцію, яка направлялась судом за адресою, зазначеною самим відповідачем в клопотанні від 11.05.2019, що призводить до повторного відкладення розгляду справи, порушення засад цивільного судочинства щодо розумності строків розгляду справи судом.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Однією із засад (принципів) цивільного судочинства, визначених ч. 3 ст. 2 ЦПК України, є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно із ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 ЦПК України.

Нормами частин 1, 2 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Одним із заходів процесуального примусу частина 1 ст. 144 ЦПК України визначає штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України (ч. 5 ст. 148 ЦПК України).

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що свідоме неотримання відповідачем судової кореспонденції, яка направлялась судом за адресою, зазначеною ним самим в клопотанні від 11.05.2019, є зловживанням процесуальними правами, визначеними ЦПК України, що перешкоджає здійсненню судочинства, а тому відносно відповідача, з метою спонукання його до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, слід застосувати захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 44, 143-144, 148, 258-261, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

Застосувати відносно ОСОБА_3 захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. на рахунок 6007, отримувач коштів УК у Печерському районі, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, Код , код класифікації доходів бюджету 21081100.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у відповідності до ч. 6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи основні засади цивільного судочинства, встановлені ст. 2 ЦПК України, на підставі ст.ст. 120-121 цього Кодексу, встановити ОСОБА_3 строк для добровільної сплати штрафу у десять днів з дня отримання копії ухвали.

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягувач: Державна судова адміністрація України, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Гарбуз О. С.