Номер провадження: 22-ц/813/1595/19
Головуючий у першій інстанції Бузовський В.В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

за участі секретаря - Чепрас А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2018 року про забезпечення позову (одноособово суддя Бузовський В.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в Одеській області, житлово-будівельний кооператив «Ленінський -37» про зобов'язання привести квартиру у первісний стан,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

26.08.2018 року ОСОБА_3 звернувся із позовом до ОСОБА_2, треті особи: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради (далі-Суворовська РА), ДАБІ України в Одеській області, ЖБК «Ленінський -37» про зобов'язання привести квартиру у первісний стан, а саме: зобов'язання відповідача привести житлове приміщенняАДРЕСА_3 у первісний стан, відповідно до технічної документації.

Позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зобов'язання відповідача на час розгляду справи не проводити будь-які будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_3, а також заборонити видавати будь-які дозвільні документи Державній архітектурно-будівельній інспекції в Одеській області на виконання будівельних робіт та документів про введення реконструйованого об'єкту в експлуатацію, посилаючись на те, що існує загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.08.2018 року заяву ОСОБА_3 задоволено, суд зобов'язав відповідача на час розгляду справи не проводити будь-які будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_3 під час яких проводиться знесення несучих стін, що може привести до руйнування житлового будинку в цілому та заборонив Державній архітектурно будівельній інспекції України в Одеській області видавати будь-які дозвільні документи на виконання будівельних робіт та документів про введення реконструйованого об'єкту квартири АДРЕСА_3 в експлуатацію.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить ухвалу суду від 17.08.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заяви про забезпечення позову, стверджуючи про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 зазначає наступне: оскаржувана ухвала проголошена судом без повідомлення учасників справи, ухвалу він отримав 27.08.2018 року; у 2018 році, відповідно до норм чинного законодавства та на підставі отриманих дозвільних документів, він здійснив реконструкцію квартири АДРЕСА_3; реконструкція фактично завершена у липні 2018 року, після чого реконструкція жилого приміщення не здійснювалась; під час реконструкції жилого приміщення у нежиле несучі конструкції житлового будинку не зносились, що підтверджується технічним висновком експерта, складеним у липні 2018 року; згідно зазначеного висновку експерта реконструкція квартири АДРЕСА_3 проведена без втручання у несучі конструктивні елементи та інженерні мережі загального користування і не створює негативних наслідків; на обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач не надав належних та допустимих доказів; позивач не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими і це є безумовною підставою для скасування ухвали суду про забезпечення позову; ухвала суду ґрунтується на припущеннях.

Позивач ОСОБА_3 і треті особи не скористались своїм правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову виходив з того, що між сторонами виник спір з приводу самочинного будівництва, а тому заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач є співмірними та відповідають обсягу заявленим позовним вимогам. Крім того, суд враховує, що дії відповідача за наданими документами з боку позивача пов'язані з реконструкцією квартири зі знесенням несучих конструкцій без дозвільних документів та без письмової згоди сусідів, що вказує на ризики руйнування житлового будинку і квартири, яка є предметом розгляду справи (а.с.15).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

У суді заявлені вимоги про зобов'язання відповідача привести житлове приміщенняАДРЕСА_3 у первісний стан, відповідно до технічної документації (а.2-4 виділених матеріалів).

Позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зобов'язання відповідача на час розгляду справи не проводити будь-які будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_3, а також заборонити видавати будь-які дозвільні документи Державній архітектурно-будівельній інспекції в Одеській області на виконання будівельних робіт та документів про введення реконструйованого об'єкту в експлуатацію (а.5-7).

Заяву про забезпечення позову, зокрема обґрунтовано тим, що 09.08.2018 року приблизно о 9 годині 30 хвилин почалися роботи з винесення фасадної несучої стіни житлового будинку, і, з метою припинення незаконних дій відповідача, сусіди викликали поліцію, однак останні проявили бездіяльність.

На підтвердження зазначених обставин належних та допустимих доказів позивач не надав.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 149 ч.ч.1,2, ст. 150 ч.1 п.п.1,2, ч.3 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст. 151 ч.1 ЦПК України).

Висновок суду першої інстанції про те, що між сторонами виник спір з приводу самочинного будівництва, відповідача здійснив реконструкцію квартири зі знесенням несучих конструкцій без дозвільних документів та без письмової згоди сусідів не відповідає обставинам справи й не ґрунтується на доказах, наявних у справі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з 30.03.2018 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності містяться відомості про право власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення загальною площею 80 м2 по АДРЕСА_2 (а.с.57).

У встановленому законом порядку, в квітні 2018 року повідомлено про початок будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_3 у нежитлове приміщення (а.с.55), у липні 2018 року відповідач отримав декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, а саме: квартири АДРЕСА_2 (а.с.56).

Із позовом за захистом порушеного права ОСОБА_3 звернувся 26.08.2018 року, тобто після того, як відповідач отримав правовстановлюючі документи на реконструйоване нежиле приміщення.

Правовстановлюючі документи на ім'я ОСОБА_2 на реконструйоване нежиле приміщення, у встановленому законом порядку, не оспорнені й не визнані недійсними.

Належні і допустимі докази здійснення відповідачем самочинного будівництва до заяви про забезпечення позову і позовної заяви не надані.

У поясненнях на скаргу відповідач у тому числі зазначив, що фактично спору з приводу реконструкції квартири АДРЕСА_3 із позивачем у нього не існує, при цьому, безпосередні сусіди житлового будинку не пред'являли до нього претензій з приводу реконструкції, позивача він ніколи не бачив, письмових або усних претензій з боку позивача не отримував, до того, позивач не є його безпосереднім сусідом у будинку (а.с.52).

Зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів того, що між сторонами дійсно виник спір з приводу самочинного будівництва, позивач належним чином не обґрунтував необхідність забезпечення позову шляхом зобов'язання вчинити певні дії та забороною вчиняти певні дії, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про забезпечення позову.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч.1 п.п.1-4 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що позивач не довів обставин, що мають значення для вирішення питання про забезпечення позову, які суд вважав встановленими, ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях щодо обставин реконструкції жилого приміщення в нежиле, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 382 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2018 року про забезпечення позову - скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 28.03.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков