Провадження №2/200/3338/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" лютого 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.,
при секретарі: Кожемяки Ю.І.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
В С Т А Н О В И В :

23 липня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позову вказала, що у зареєстрованому шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, з приводу чого позивачка звернулася до суду про розірвання шлюбу. Спільна дитина на сьогоднішній день проживає разом з позивачкою. Участь в утриманні дитини батько відповідач не приймає. Всі витрати по утриманню дитини несе позивач. Жодних домовленосте щодо способу виконання батьками обовязку утримувати дітей між позивачем та відповідачем не досягнуто. Відповідач інших дітей та утриманців не має.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справи, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач отримав копію ухвали 19.01.2019 року однак в термін визначений судом, відзив на позовну заяву так і не подав, в звязку з чим суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2019 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено наступне.
Відповідач ОСОБА_2 у свідоцтві Серії 1-КИ № 585687 про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначений батьком, а позивач ОСОБА_1 матірю.
Неповнолітня ОСОБА_3 мешкає разом із матірю позивачем у справі ОСОБА_1, що підтверджується довідкою №8935.
Відповідно до повторно виданого свідоцтва про народження серії І-КИ №713533 від 13 грудня 2018 року дитині змінено прізвище на ОСОБА_4.
Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів,визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
З огляду на наведене, суд доходить висновку, що дитина сторін потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати дитині таку допомогу.
Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 23.07.2018 року до досягнення дитиною повноліття.
Крім того, за положеннями ч.ч. 2, 4, 6, ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Як було встановлено під час судового розгляду доказів, які б спростовували обставини, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу суду надано не було. Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною трьохрічного віку, також підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню з дня подання позову до суду, тобто з 23 липня 2018 року.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280, 281, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 7, 24, 55, 56, 84, 110, 112, 150, 180 -183, 191 Сімейного кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя Е.В. Женеску