Справа № 286/3191/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Романенко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Овруч справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації , -

В С Т А Н О В И В:

16.09.2019 року ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , звернулася з позовом до ОСОБА_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи вимоги ти, що відповідач є її колишнім чоловіком та батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач не піклується про дитину, не перевідує її фактично з моменту народження, тобто з 2005 року. Відповідач життям дитини взагалі не цікавиться, аліменти сплачував невеликий проміжок часу, поки дитині не виповнилось три роки. З того часу, тобто протягом десяти років, він аліменти не сплачує. Донька не пам`ятає батька, тобто відповідача, про нього не говорить, не згадує, фактично вона його не знає. Дитині забезпечені гідні умови життя та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем та дитиною склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному її вихованню, повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Щодо позбавлення батьківських прав на дитину відповідач не заперечує.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зазначила, що дитина не хоче спілкуватися з батьком та є ініціатором позбавлення його батьківських прав. Відповідач жодного разу не провідував доньку, вона іншого чоловіка називає батьком, тому позов просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що дитина бачила біологічного батька лише один раз при зустрічі в службі у справах дітей, не має зв`язку з батьком, тому позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним та буде відповідати інтересам дитини.

Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, думку дитини, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 23 лютого 2010 року (а.с.3).

З копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23 лютого 2010 року видно, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.2).

Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуататції дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не приймав участь у вихованні своєї доньки ОСОБА_3 , не приходив до неї та не відвідував протягом тринадцяти років (а.с.7). Відповідач дійсно не відвідував класні батьківські збори, не спілкувався з вчителями ОСОБА_3 , учениці 9 класу ОЗО ''Овруцька ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1'', що підтверджується довідкою '' Овруцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1'' Овруцької міської ради Житомирської області від 12.07.2019 року №110 (а.с.5).

Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.5 та ч. 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку органу опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виходячи з вище викладеного, та керуючись ст. ст. 164-167 Сімейного Кодексу України, враховуючи рішення Комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 23 травня 2014 року Овруцьким РС УДМС України в Житомирській області, відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки це буде відповідати інтересам дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться із дитиною.

За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідач надав заяву, в якій зазначив, що щодо задоволення позову про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 не заперечує.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Неповнолітня - ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що не вважає відповідача своїм батьком.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд бере до уваги той факт що дитина, ОСОБА_3 , проживає на даний момент у повноцінній сім`ї, що підтверджується матеріалами справи (а.с.4), не вважає відповідача своїм батьком, оскільки останній не бере участі у її вихованні та розвитку, крім того відповідач надав заяву, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, що вказує на винну поведінку відповідача, та може свідчити про байдужість з боку батька до долі дитини та свідоме нехтування ним своїми обов`язками.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402 - Розділ ІІІ сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Аналізуючи всі обставини справи, надані докази на підтвердження фактів та спірних правовідносин, норми діючого законодавства, що їх регулюють, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 164 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч

Текст повного рішення складено 05 грудня 2019 року.