ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 червня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/2322/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Овсієнко Ю. К.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/537/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Лакізи Г.П., Скрипки А.А.

секретар: Поклад Д.В.

Позивач- відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

Відповідач -позивач: ОСОБА_1

Відповідач за зустрічним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»

Треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 жовтня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання договору про передачу прав за іпотечним договором частково недійсним (суддя Овсієнко Ю.К.), ухвалене о 8 год. 57 хв. у м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2016 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2402/0308/88-008 від 06.03.2008 року, яка станом на 04.02.2016 року становить 1694059,75 грн. та складається з заборгованості: за кредитом - 1201587,66 грн. та відсотками - 492472,09 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки чотирьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , встановивши спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною продажу квартири на рівні не нижче вартості, визначеної у Звіті про експертну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості 1446642,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.03.2008 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 2402/0308/88-008, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 50000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути наданий кредит і сплатити відсотки за користування кредитом у строки та на умовах що передбачені кредитним договором. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за цим кредитним договором ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , уклали 06.03.2008 року іпотечний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала банку в іпотеку чотирьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Також 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 2402/0308/88-008 від 06.03.2008 року, позичальником якого є ОСОБА_2 . Оскільки ОСОБА_2 не виконує взяті на себе зобов`язання в зв`язку з чим утворилась кредитна заборгованість у розмірі 1694059,75 грн , тому товариство звернуло до суду з даним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою в якій просила визнати недійсним договір про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в частині передачі прав щодо квартири АДРЕСА_2 , Свої вимоги обгрунтовує тим, що ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» не мала права на укладення іпотечного договору з ТОВ «Кредитні ініціативи», оскільки між нею та первісним іпотекодержателем ПАТ«Сведбанк» не було укладено нотаріально посвідченого договору про передачу прав за іпотечним договором, зареєстрованого в державному реєстрі іпотек, а тому ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» не набула прав іпотекодержателя стосовно квартири АДРЕСА_2 і в свою чергу не могла передати своє не існуюче право іншій особі.

Ухвалою суду від 20 квітня 2016 року первісний позов та зустрічним об`єднано в одне провадження.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання договору про передачу прав за іпотечним договором частково недійсним задоволено. Визнано недійсним договір про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в частині передачі прав щодо квартири АДРЕСА_2 . Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог за первісним позовом суд першої інстанції виходив з того, що позивач скористався своїм правом на вимогу про дострокове повернення кредитних коштів позичальником, направивши на адресу ОСОБА_2 повідомлення від 22.04.13 року про дострокове повернення кредитних коштів, встановивши новий строк та умови виконання зобов`язання, а також скористався своїм право на стягнення кредитної заборгованості з позичальника на підставі судового рішення. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий характер, а не альтернативний основному. Таким чином вимоги кредитора щодо стягнення заборгованості були задоволені в повному обсязі, тому звернення стягнення на предмет іпотеки призведе до подвійного стягнення, що є неприпустимим.

Задовольняючи позовні вимоги зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що в справах нотаріуса Мироник О.В., якою був посвідчений договір про передачу прав за іпотечним договором, укладений між Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» від 28.11.2012 року, відсутні будь-які відомості щодо набуття прав іпотекодержателя Факторинговою компанією «Вектор Плюс», реєстрації цього права в державному реєстрі іпотек, що є підставою для визнання недійсним договору про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в частині передачі прав щодо квартири АДРЕСА_2 недійсним.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» просить зазначене рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити. Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в апеляційній скарзі зазначає, що доказів виконання рішення Новозаводського суду м. Чернігова від 03.03.2015 року про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2402/0308/88-008 від 06.03.2008 року матеріали справи не містять. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. Саме така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у Постанові від 18 вересня 2018 року по справі № 921/107/15-г/16. Також позивач за первісним позовом вважає, що ТОВ « Кредитні ініціативи» набув прав іпотекодержателя не з моменту реєстрації цього права в державному реєстрі іпотек, а з моменту набуття чинності договорів про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року, оскільки сторони в п.1.3 обумовили саме такий перехід прав за іпотечним договором від 06.03.2008 року, укладеним з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором № 2402/0308/88-008 від 06.03.2008 року. Товариством на виконання вимог п.5.30 глави 2 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зареєстровано 17.12.2012 року зміну умов обтяження нерухомого майна. Дана реєстраційна дія в судовому порядку не оскаржена, а тому відсутні підстави важати, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» не набуло права іпотеко держателя відносно квартири АДРЕСА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відхилити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» , а рішення суду першої інстанції залишити без змін. ОСОБА_1 вказує, що звертаючись до суду з позовом позивач за первісним позовом визначає суму заборгованості, без врахування суми, яка була стягнута з боржника ОСОБА_2 на підставі судового рішення та з врахуванням суми відсотків, права на стягнення яких не має, визначаючи суму до стягнення по курсу валюти на день звернення з позовом. Крім того, 07.04.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 . Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.12.2015 року, яке набрало законної сили, виконавчий напис нотаріуса було визнано таким, що не підлягає виконанню. Підставою для скасування виконавчого напису була недопустимість подвійного стягнення за кредитним договором. Висновок суду про те, що ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не набула права іпотекодержателя відносно квартири АДРЕСА_2 , і в свою чергу не могла передати своє неіснуюче право іншій особі, є вірним.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що 06 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 2402/0308/88-008, згідно з яким останньому були надані грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 50000 доларів США на строк з 06.03.2008 року по 05.03.2018 року (а.с. 5-6, 7, 8 том №1).

Договором про внесення змін та доповнень № 6 до кредитного договору № 2402/0308-88-008 від 06.03.2008 року від 29 грудня 2010 року строк користування кредитом встановлено по 05.03.2028 року (а.с. 20 том №1).

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором № 2402/0308/88-008 від 06 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В., відповідно до якого остання передала банку в іпотеку належну їй чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 24-25, 26-27 том № 1).

28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладений договір факторингу за № 15. Відповідно до п. 2.1 договору Банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржника, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору.

Згідно до п.2.1 зазначеного договору протягом п`яти робочих днів починаючи з наступного за розрахунковою датою дня, Фактор від імені Банку здійснює всі необхідні дії, щодо реєстрації зміни особи заставодержателя та іпотекодержателя в Державному реєстрі іпотек, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, домовившись при цьому про розподіл витрат.

Відповідно до виписки № 1 протоколу № 19 Спостережної ради АТ « Сведбанк»

було прийнято відповідне рішення про відступлення компанії, що входить до складу групи компаній « Укрборг»( Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія « Укрборг», або Товариству з обмеженою відповідальністю « Глобал Інфініті Україна», або Товариству з обмеженою відповідальністю Факторинговою компанією «Вектор Плюс» права вимоги ( в тому числі права вимоги за договорами забезпечення). Також було прийняте рішення про надання дозволу компанії групи « Укрборг», що придбаває права вимоги згідно даного рішення на наступний продаж ( відступлення) прав вимоги заборгованості до боржника ( як в цілому, так і будь-якої її частини) Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

Актами прийому-передачі Реєстру Заборгованостей Боржників за договором про надання факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року було передано від АТ « Сведбанк» до ТОВ «Факторинговою компанією «Вектор Плюс» реєстр заборгованостей боржників від 28 листопада 2012 року, в якому під № 730 зазначено про передачу кредитного договору № 2402/0308-88-008 від 06.03.2008 року.( а.с.63-66, 84-860

28 листопада 2012 року між ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладений договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О., про передачу прав за іпотечним договором, згідно якого разом з відступленням Прав вимоги Заборгованостей по кредитних договорах від Боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу від 28 листопада 2012 року, укладеного між Сторонами, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим Договором (а.с. 152-204,217-219 т.2).

28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір факторингу. Відповідно до п.2.1 договору ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відповідно до умов договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованостей боржників та у Переліку кредитних договорів та Договорів забезпечення право на вимогу якої належить ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Відповідно до п. 2.4 вказаного договору перехід від ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ТОВ «Кредитні ініціативи» прав вимоги за договорами забезпечення відбувається у момент укладення договору щодо передачі права вимоги за договорами забезпечення у дату відступлення ( а.с.36-58 т.1)

28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., про передачу прав за іпотечним договором, згідно якого разом з відступленням Прав вимоги Заборгованостей по кредитних договорах від Боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу від 28 листопада 2012 року, укладеного між Сторонами, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим Договором (а.с. 61-62 том №1).

Відповідно до відомостей з державного реєстру Іпотек за реєстраційним номером обтяжень 675471 мається запис про обтяження квартири АДРЕСА_2 , іпотекодержатель ТОВ «Кредитні ініціативи», реєстраційні дії вчинено 17.12.2012 року. ( а.с.111-112 т. 3)

За змістом частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 3 статті 1079 ЦК України передбачено, що фактором у договорі факторингу може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації має бути зареєстрований в порядку встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч. 4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 24 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

В п. 5.30 глави 2 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначено, що відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у Державному реєстрі іпотек у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до положень ч.ч. 1-2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Аналізуючи обставини справи, надані учасниками докази та враховуючи характер спірних правовідносин, норми права які їх регулюють, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з того, що відсутні будь-які відомості щодо реєстрації в Державному реєстрі іпотек набуття прав іпотекодержателя Факторинговою компанією «Вектор Плюс» на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» 28 листопада 2012 року, а отже Факторингова компанія «Вектор Плюс» не набула права іпотекодержателя відносно квартири АДРЕСА_2 , і, в свою чергу, не могла передати своє неіснуюче право іншій собі, що є підставою для визнання недійсним договору про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в частині передачі прав щодо квартири

АДРЕСА_2 в п.2.1 договору факторингу від 28 листопада 2012 року укладеному між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» можливість протягом п`яти робочих днів Фактору від імені Банку здійснити всі необхідні дії, щодо реєстрації зміни особи заставодержателя та іпотекодержателя в Державному реєстрі іпотек, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та в п.1.3 Договору відступлення прав за іпотечним договором укладеним 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» домовленість, що заміна сторони, яка іменується «Іпотекодержатель» у зобов`язаннях, що виникли на підставі Іпотечних договорів, вважається такою, що відбулася, а право вимоги за Іпотечними договорами вважаються відступленими новому іпотекодержателю з моменту набуття чинності цим договором, суперечать вимогам ст. 24 Закону України « Про іпотеку» та ч.2 ст. ст. 344,513 ЦК України, оскільки нормами закону передбачено іншу процедуру переходу прав іпотекодержателя і такий перехід прав не може відбуватись на підставі погоджених сторонами умов договору, а можливий лише з дотриманням процедури передбаченої законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем за первісним позовом на виконання вимог п.5.30 глави 2 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зареєстровано 17.12.2012 року зміну умов обтяження нерухомого майна і дана реєстраційна дія в судовому порядку не оскаржена, не можуть бути підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог за зустрічним позовом, оскільки зазначена вимога може бути самостійною підставою для звернення за захистом порушених прав. Предмет же зустрічного позову ОСОБА_1 стосується дотримання сторонами договору відступлення прав за іпотечним договором норм діючого законодавства при переході права власності на предмет іпотеки.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобов`язанням, та вважає що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки .

Звертаючись до суду з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» зазначало, що має право вимоги, оскільки внаслідок укладення договору факторингу та договору про передачу прав за іпотечним договором відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 2402/0308/88-008 від 06.03.2008 року, позичальником якого є ОСОБА_2 . ОСОБА_2 не виконує взяті на себе зобов`язання в зв`язку з чим утворилась кредитна заборгованість у розмірі 1694059,75 грн , тому товариство звернуло до суду з даним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно абзацу 9 статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель - кредитор за основним зобов`язанням.

У статті 24 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Таким чином, норми абзацу 9 статті 1, статті 24 Закону України «Про іпотеку» дозволяють зробити висновок, що:

- іпотекодержателем може бути тільки особа, яка є кредитором за основним зобов`язанням. Це пов`язано з тим, що для іпотеки є характерною така властивість як слідування, оскільки іпотека слідує за основним зобов`язанням з метою його забезпечення;

- для відступлення прав за іпотечним договором необхідним є вчинення правочину в письмовій формі з нотаріальним посвідченням та державної реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Отже, оскільки договір про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в частині передачі прав щодо квартири АДРЕСА_2 визнано недійсним, то у Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відсутнє прово на задоволення своїх вимог, як кредитора, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржене рішення змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки .

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 жовтня 2018 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки .

В іншій частині рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 10 червня 2019 року.

Головуючий: Судді: