Постанова

Іменем України

31 липня 2019 року

м. Київ

справа №2-568/2004

провадження №61-42309св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Благодійна організація «Благодійний фонд «Християнський»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 09 липня 2018 року у складі судді Савченка С. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Благодійної організації «Благодійний фонд Християнський» про стягнення заробітної плати у розмірі 302 500 грн та 20 000 моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2004 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Благодійної організації «Благодійний фонд Християнський» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 66 000 грн та заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 236 500 грн. В задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В частині стягнення заробітної плати і заробітку за час затримки розрахунку при звільненні допущено негайне виконання рішення суду.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2004 року змінено спосіб і порядок виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2004 року із стягнення грошових коштів на стягнення майна. Стягнуто з Благодійної організації «Благодійний фонд Християнський» на користь ОСОБА_1 1/3 частину нежилих приміщень, розташованих в АДРЕСА_1 7, літ. «А», вартістю 180 109, 33 грн, яке належить на праві власності боржнику - благодійній організації «Благодійний фонд Християнський».

Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/3 частину нежилих приміщень в будинку, розташованому в АДРЕСА_2 , загальною площею 564,5 кв. м, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень, а саме на 1/3 частину приміщення № 102 цокольного поверху загальною площею 32,5 кв. м; на 1/3 частину приміщення № 97 першого поверху загальною площею 188,9 кв. м; на 1/3 частину приміщення № 98 першого поверху та антресоль загальною площею 343,3 кв. м, шляхом реєстрації права власності в БТІ відповідно до акту прийому-передачі.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2004 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер-Україна» (далі - ТОВ «Сівер-Україна») про перегляд ухвали цього ж суду від 06 серпня 2004 року у зв`язку із нововиявленими обставинами задоволено. Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 06 серпня 2004 року про зміну способу і порядку виконання рішення суду скасовано.

Зобов`язано Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна скасувати реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на 1/3 частину нежилих приміщень в будинку, розташованому в АДРЕСА_2 , загальною площею 564,5 кв. м, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень, а саме на 1/3 частину приміщення № 102 цокольного поверху загальною площею 32,5 кв. м; на 1/3 частину приміщення № 97 першого поверху загальною площею 188,9 кв. м; на 1/3 частину приміщення № 98 першого поверху та антресоль загальною площею 343,3 кв. м.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2005 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04 листопада 2005 року, в поданні державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 27 липня 2004 року відмовлено.

Задовольняючи заяву ТОВ «Сівер-Україна» про перегляд ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 06 серпня 2004 року у зв`язку із нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що під час вирішення питання про зміну способу та порядку виконання рішення суду не було відомо, що власником спірних приміщень є ТОВ «Сівер Україна».

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09 липня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2004 року про перегляд ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2004 року у зв`язку із нововиявленими обставинами.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , апеляційний суд виходив з того, що оскаржуваною ухвалою суду не вирішувалося питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2018 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 18 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У липні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2004 року в частині повороту виконання ухвали суду, зачіпаються її права та інтереси, як спільного сумісного власника вказаного нерухомого майна, набутого за договором купівлі-продажу від 27 вересня 2004 року, тобто до постановлення оскаржуваної ухвали суду, що підтверджується й рішенням апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У липні 2019 року до Верховного Суду надійшли заперечення на касаційну скаргу від ТОВ «Сівер-Україна», в яких воно просило залишити оскаржувану судову ухвалу без змін, оскільки вона прийнята при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2004 року позов задоволено частково. Стягнуто з благодійної організації «Благодійний фонд Християнський» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 66 000 грн та заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 236 500 грн. В задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В частині стягнення заробітної плати і заробітку за час затримки розрахунку при звільненні допущено негайне виконання рішення суду (т.1 а.с. 14).

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2004 року змінено спосіб і порядок виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2004 року із стягнення грошових коштів на стягнення майна. Стягнуто з Благодійної організації «Благодійний фонд Християнський» на користь ОСОБА_1 1/3 частину нежилих приміщень, розташованих в АДРЕСА_2 , літ. «А», вартістю 180 109, 33 грн, яке належить на праві власності боржнику - благодійній організації «Благодійний фонд Християнський». Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/3 частину нежилих приміщень в будинку, розташованому в АДРЕСА_2 , загальною площею 564,5 кв. м, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень, а саме на 1/3 частину приміщення № 102 цокольного поверху загальною площею 32,5 кв. м; на 1/3 частину приміщення № 97 першого поверху загальною площею 188,9 кв. м; на 1/3 частину приміщення № 98 першого поверху та антресоль загальною площею 343,3 кв. м, шляхом реєстрації права власності в БТІ відповідно до акту прийому-передачі (т. 1 а.с. 21).

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2004 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер-Україна» (далі - ТОВ «Сівер-Україна») про перегляд ухвали цього ж суду від 06 серпня 2004 року у зв`язку із нововиявленими обставинами задоволено. Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 06 серпня 2004 року про зміну способу і порядку виконання рішення суду скасовано (т. 1 а.с. 43).

Зобов`язано Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна скасувати реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на 1/3 частину нежилих приміщень в будинку, розташованому в АДРЕСА_2 , загальною площею 564,5 кв. м, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень, а саме на 1/3 частину приміщення № 102 цокольного поверху загальною площею 32,5 кв. м; на 1/3 частину приміщення № 97 першого поверху загальною площею 188,9 кв. м; на 1/3 частину приміщення № 98 першого поверху та антресоль загальною площею 343,3 кв. м.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2005 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04 листопада 2005 року, в поданні державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 27 липня 2004 року відмовлено (т. 1 а.с. 98).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Судом апеляційної інстанції установлено, що ОСОБА_2 не була залучена до участі у даній справі за позовом ОСОБА_1 до Благодійної організації «Благодійний фонд Християнський» про стягнення заробітної плати; при цьому питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки при постановленні оскаржуваної ухвали не вирішувались.

Також апеляційним судом вмотивовано відхилено посилання ОСОБА_2 на обставини, встановлені рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року щодо права власності на нежилі приміщення, оскільки при розгляді зазначеної справи питання щодо права власності ОСОБА_2 на спірне майно судом не вирішувалось, позов був пред`явлений до Благодійної організації «Благодійний фонд Християнський» про стягнення заробітної плати.

Таким чином, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції щодо відмови у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення.

Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану судову ухвалу без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 09 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк