Постанова

Іменем України

01 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 295/5892/17

провадження № 61-26507св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 серпня 2017 року у складі судді Полонця С. М. та рішення Апеляційного суду Житомирської області

від 04 вересня 2017 року в складі колегії суддів: Григорусь Н. Й.,

Гансецької І. А., Талько О. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 30 червня 2014 року ОСОБА_2 висловився на його адресу нецензурною лайкою та завдав йому легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим йому було завдану матеріальну

та моральну шкоду. По вказаному факту було порушено кримінальну справу.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2

на його користь матеріальну шкоду в сумі 4 700,00 грн та моральну шкоду

в сумі 50 000,00 грн, а всього 54 700,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто

з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі

3 000,00 грн. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення районного суду мотивовано тим, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів спричинення йому відповідачем матеріальної шкоди у розмірі 4 700,00 грн, тому вважав, позовні вимоги

в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Разом з тим, діями відповідача 30 червня 2014 року позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а тому позовні вимоги

в цій частині підлягають частковому задоволенню та підлягає стягненню

із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральна шкода у розмірі 3 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 04 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Богунського районного суду міста Житомира від 10 серпня 2017 року

в частині задоволених позовних вимог та судового збору скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди.

В решті заочне рішення залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд виходив

з передчасності висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між фактом заподіяння легких тілесних ушкоджень та розладом здоров`я позивача. Вина відповідача у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України на день розгляду справи апеляційним судом не доведена, судовий розгляд кримінальної справи триває.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що погіршення його стану здоров`я відбулося саме внаслідок неправомірних дій відповідача, тому обґрунтованим є висновок суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу

№ 295/5892/17 з Богунського районного суду м. Житомира.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

11 червня 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді-доповідачу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не надали належної оцінки доказам, поданим позивачем на підтвердження заявлених ним позовних вимог, та не врахував того, що йому були спричинені тілесні ушкодження

та він зазнав моральних страждань. Вказане підтверджується довідкою Комунальної установи Центральної міської лікарні № 2 від 04 грудня

2014 року, в якій зазначено, що він звертався 02 липня 2014 року

до медичної установи та йому було встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, забій м`яких тканин голови, шиї. Призначено обстеження

та лікування. Тому вважає, що суди, ухвалюючи оскаржувані рішення

не встановили фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу учасниками справи не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

30 червня 2014 року ОСОБА_2 висловився на адресу ОСОБА_1 нецензурною лайкою та завдав йому легкі тілесні ушкодження.

По вказаному факту було порушено кримінальну справу.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07 квітня 2017 року кримінальне провадження № 0003439 за частиною першою статті 125 КК України на стадії підготовчої частини судового розгляду було закрито і звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності

у зв`язку із закінченням строків давності, питання цивільно-правових наслідків не вирішувалось (а.с. 3).

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 20 червня 2017 року ухвалу Богунського райсуду м. Житомира від 07 квітня 2017 року скасовано та передано на новий розгляд в суд першої інстанції (а.с. 29).

Кримінальне провадження № 0003439 відносно ОСОБА_2 призначене до розгляду в судовому засіданні на 05 жовтня 2017 року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що рішення районного суду у незміненій частині при апеляційному перегляді та рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального

та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків

не спростовують.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під

час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК Україниморальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи,

а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина

є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4

від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спорів про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в заподіянні.

Згідно з статтею 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог

і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися

на припущеннях.

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду у частині задоволення позовних вимог, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення

з відповідача на користь позивача майнової та моральної шкоди, оскільки протиправність дій відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою

і його протиправним діянням та вини останнього в її заподіянні належними та допустимими доказами не підтверджується.

Слід зазначити, що в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції повно та всебічно встановив обставини справи та правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції, додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог вищевказаної статті 400 ЦПК Українисуд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення районного суду у не скасованій частині при апеляційному перегляді та рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 серпня 2017 року у незміненій частині при апеляційному перегляді та рішення Апеляційного суду Житомирської області від 04 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк