ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3108/18 Номер провадження 22-ц/814/1764/19Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду:

головуючого: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар: Ачкасова О.Н.,

з участю адвоката Ольшанської О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 11 квітня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національні інформаційні системи», третя особа: Міністерство юстиції України, про визнання незаконним та скасування наказу про результати атестації, про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, визнання незаконним та скасування запису в трудовій книжці,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ДП ««Національні інформаційні системи» про про визнання незаконним та скасування наказу про результати атестації, про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, визнання незаконним та скасування запису в трудовій книжці.

Позов мотивований тим, що 08.07.2015 року на підставі наказу відповідача № 77-К була прийнята на роботу виконуючим обов`язки директора Полтавської філії ДП «НАІС». 12.10.2015 наказом № 367-К ДП «НАІС» призначено на посаду директора Полтавської філії ДП «НАІС» на умовах контракту з 13.10.2015 по 12.10.2016, з 13.10.2016 по 12.10.2017. Наказом № 253-К від 06.10.2017 року з 13.10.2017 - робота на посаді директора Полтавської філії ДП «НАІС». 25.10.2018 на підставі наказу генерального директора ДП «НАІС» № 2 від 05.01.2018 проведено атестацію. 19.02.2018 року винесено наказ державного підприємства «Національні інформаційні системи» № 58-к від 19.02.2018 «Про результатаи атестації директора Полтавської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи». 13.04.2018 відповідно до наказу ДП «НАІС» № 122-к від 13.04.2018 її було звільнено у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації згідно п.2 ст. 40 КЗпП України підстава: рішення атестаційної комісії від 25.01.2018 та рішення профкому про надання згоди на звільнення.

Позивач вважала, що проведена атестація та подальше звільнення є незаконним. Зокрема вказувала, що чинний КЗпП не передбачає умови та порядок проведення атестації та те, що метою проведення атестації є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на роботі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення з посад у зв`язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей. Крім того, зазначила, що на посаді директора філії з новими посадовими обов`язками на дату проведення атестації 25.01.2018 вона пропрацювала 1,5 місяці, тобто менше строку передбаченого положенням про атестацію, згідно якого передбачається, що працівники підприємства, які пропрацювали на відповідній посаді менше одного року, не підлягають атестації. Натомість на підставі наказу генерального директора ДП «НАІС» від 05.01.2018 №2 була призначена атестація позивача, яка була проведена 25.01.2018 з численними порушеннями. Під час атестації, яка проходила у формі співбесіди, атестаційна комісія не проводила оцінки її ділових якостей, не розглядала належність виконання посадових обов`язків та досягнутих результатів, що не відповідає п.15 та 20 Положення про порядок проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств затвердженого Постановою КМУ № 1571 від 27.08.1999 та п. 3.12 Положення про проведення атестації працівників керівного складу державного підприємства «Національні інформаційні системи» затвердженого наказом ДП «НАІС» № 263 від 13.09.2017. Натомість комісією позивачу задавалось безліч запитань, що безпосередньо не пов`язані з виконуваною роботою всупереч ст. 9 Закону України «Про професійний розвиток працівників». Лист обгрунтування результатів атестації від 02.02.2018 позивач отримала від відповідача в електронному вигляді лише 05.02.2018 у відповідь на який 06.02.2018 р. направила заяву про незгоду з рішенням атестаційної комісії. Вважає, що необґрунтоване та упереджене рішення атестаційної комісії стало підставою для прийняття 19.02.2018 наказу державного підприємства «Національні інформаційні системи» № 58-к від 19.02.2018 «Про результати атестації директора Полтавської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» та наказу про звільнення позивача від 13.04.2018. При проведенні атестації, атестаційною комісією не було прийнято до уваги значний стаж роботи позивача на посаді керівника філій державних підприємств, які здійснювали адміністрування Єдиних та Державних реєстрів Міністерства юстиції України, її численні подяки та заохочення, належним чином не вивчено стан виконання планових показників роботи Полтавської філії ДП «НАІС», що у сукупності свідчить про те, що висновки атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді є не об`єктивними та безпідставними.

Вважала, що її звільнено без дотримання вимог КЗпП України, а саме не отримано письмову згоду на переведення позивача на іншу роботу, або відмову від такого. В порушення вимог ст. 47 КЗпП України наказу про звільнення позивачу не надано, з ним не ознайомлена, трудової книжки не видано та не надано розрахункового листа, де зазначено яка сума належить до виплати.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що діями відповідача їй було завдано моральних страждань, які виразились у системному примушуванні до звільнення, проведенням незаконної атестації, розповсюдженням серед колег інформації про її низькі ділові та моральні якості, встановлення дискримінаційних умов оплати праці.

На підставі викладеного просила визнати незаконним та скасувати наказ державного підприємства «Національні інформаційні системи» № 58-к від 19.02.2018 «Про результати атестації директора Полтавської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи». Визнати незаконним та скасувати наказ державного підприємства «Національні інформаційні системи» № 122-К про припинення трудового договору від 13.04.2017 про звільнення ОСОБА_1 на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України. Визнати незаконним та скасувати запис у трудовій книжці про звільнення ОСОБА_1 на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України. Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Полтавської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи». Стягнути з державного підприємства «Національні інформаційні системи» середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 14 квітня 2018 року. Стягнути з державного підприємства «Національні інформаційні системи» суму в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 42000 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 11 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національні інформаційні системи», третя особа: Міністерство юстиції України, про визнання незаконним та скасування наказу про результати атестації, про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, визнання незаконним та скасування запису в трудовій книжці - відмовлено.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 12 червня 2019 року понесені позивачем судові витрати по справі покладено на позивача.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове рішення про повне задоволення позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Позивач у своїй скарзі посилається на те, що 12.12.2017 року відбулося не переміщення, а переведення, її фактично перевели з відокремленого підрозділу до структурного підрозділу ДП «НАІС», тобто на посаді директора філії з новими посадовими обов`язками на дату проведення атестації позивач пропрацювала менше строку, передбаченого Положенням про атестацію.

Вважає, що наказ «Про оголошення догани ОСОБА_1 » за порушення трудової дисципліни не може бути підставою відмови у задоволенні позовних вимог, як це зазначено у судовому рішенні.

Також зазначала, що має достатній рівень освіти, кваліфікації для зайняття посади директора підприємства, неодноразово нагороджувалася почесними грамотами за сумлінну працю і виконання посадових обов`язків, будь-яких документів про невідповідність позивача займаній посаді, окрім протоколу атестаційної комісії відповідачем надано не було.

Скаржник не погоджується з висновками суду щодо дотримання процедури її звільнення, оскільки згоди на переведення на іншу посаду або відмови від такої позивач не надавала, в день звільнення її не було ознайомлено з відповідним наказом, не було видано трудової книжки і не було надано і проведено розрахунку по заробітній платі, яка останні місяці виплачувалась у меншому розмірі.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство юстиції України просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення без змін.

У відзиві зазначено, що твердження позивача щодо неправомірного призначення і проведення атестації не заслуговують на увагу, оскільки рішення про необхідність оцінки професійного рівня знань керівників державних підприємств прийнято органом управління майном, відповідно до наявних повноважень. За результатами проведеної атестації комісією було вирішено, що ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді на підставі чого було в подальшому звільнено за п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України з дотриманням процедури такого роду звільнення, зокрема, попередньо пропозицією інших посад та погодженням звільнення з профспілковою організацією.

Також у відзиві зазначено, що позивачем не було доведено завдання їй моральної шкоди, медична довідка про первинний медичний огляд не є доказом завдання моральної шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «НАІС» просить залишити рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 11 квітня 2019 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Спростовуючи доводи апеляційної скарги ДП «НАІС» зазначає, що ОСОБА_1 оскаржуючи наказ про результати атестації наводить своє суб`єктивне бачення саме наказу про призначення атестації №263 та наказу «Про переміщення», які не були предметом розгляду даної справи. При цьому, ОСОБА_1 помиляється, вважаючи наказ про переміщення наказом про переведення, оскільки назва посади, посадові обов`язки і місце роботи ОСОБА_1 не змінилося, жодних змін умов праці позивача не відбулося, після переміщення позивач продовжувала працювати та отримувати заробітну плату, звернень про зміну умов праці від ОСОБА_1 не надходило.

Вважає, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 невірно тлумачить підстави для прийняття атестаційною комісією рішення про її невідповідність займаній посаді, оскільки воно було прийнято не тільки з урахуванням існування наказу про оголошену ОСОБА_1 догану, але судом також заслуховувався свідок ОСОБА_2 . - заступник голови атестаційної комісії та досліджувались інші докази, що свідчили про незадовільну організацію роботи ОСОБА_1 .

Посилання позивача у скарзі про наявність у неї достатньої кваліфікації ДП «НАІС» вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки наявність вищої освіти, досвіду і стажу роботи на керівних посадах не є безумовною обставиною, що надає право займати посаду керівника Полтавської філії ДП «НАІС». За наслідками атестації ОСОБА_1 було виявлено незадовільні знання нормативної бази, позивач не орієнтується в поточній роботі філії та в питаннях, що безпосередньо відносяться до функції філії.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і вбачається з матеріалів справи, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» від 14.07.1999 №1272, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.2015 № 424, та наказу Міністерства юстиції України «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» від 25.06.2015 № 1059/5, адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, з 03.07.2015 було визначено ДП «НАІС».

При цьому, відповідно до пункту 3.5 Статуту, підприємство діє на принципах госпрозрахунку, самофінансування та самоокупності і функціонує як самостійний суб`єкт господарювання.

Згідно статуту ДП «НАІС» є державним комерційним підприємством, що засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства юстиції України на підставі наказу від 07.05.2015 № 657/5 «Про створення державного підприємства «Національні інформаційні системи» та діє відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.07.1999 № 1272 (у редакції від 15.06.2015).

Згідно діючих положень Статуту предметом діяльності ДП «НАІС» є технічне та технологічне забезпечення створення, впровадження, супроводження та модернізація програмного забезпечення Систем, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України або інших органів державної влади згідно із законодавством.

Відповідно до положень Статуту, на підставі наказу ДП «НАІС» від 02.07.2015 № 15 «Про створення Полтавської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи», було створено Полтавську філію ДП «НАІС», що на даний час функціонує відповідно до Положення про Полтавську філію державного підприємства «Національні інформаційні системи», затвердженого наказом ДП «НАІС» від 13.10.2017 № 293.

Згідно наказу від 08.07.2015 ДП «НАІС» № 77-К ОСОБА_1 була прийнята на роботу виконуючим обов`язки директора Полтавської філії ДП «НАІС». Згідно наказу 12.10.2015 № 367-К позивача призначено на посаду директора Полтавської філії ДП «НАІС» на умовах контракту з 13.10.2015 по 12.10.2016, з 13.10.2016 по 12.10.2017. Згідно наказу № 253-К від 06.10.2017 року з 13.10.2017 позивач працювала на посаді директора Полтавської філії ДП «НАІС».

Наказом Міністерства юстиції України від 25.07.2017 № 2966/к «Про проведення атестації керівників державних підприємств, що належать до сфери управління Міністерства юстиції України» було визначено керівникам відповідних державних підприємств забезпечити організацію та проведення атестації керівних працівників відповідних державних підприємств та поінформувати Департамент персоналу Міністерства юстиції України про результати атестації до 01.12.2017 р.

Наказом ДП «НАІС» від 13.09.2017 № 263 «Про проведення атестації працівників керівного складу державного підприємства «Національні інформаційні системи» було затверджено відповідне Положення про проведення атестації працівників ДП «НАІС», утворено атестаційні комісії з організації та проведення атестації працівників керівного складу ДП «НАІС», затверджено графіки проведення атестації працівників керівного складу ДП «НАІС».

Графіком проведення атестації керівних працівників філій ДП «НАІС» було визначено дату проведення атестації працівників Полтавської філії, та зокрема, ОСОБА_1 на 23.11.2017, з яким вона була ознайомлена 15.09.2017, що підтверджується листои ознайомлення з наказом ДП «НАІС» № 263 від 13.09.2017.

Відповідно до вимог Положення, затвердженого наказом ДП «НАІС» від 13.09.2017 № 263, а саме пунктів 3.2, 3.3, на кожного працівника, який підлягає атестації, складається відгук-характеристика та заповнюється атестаційний лист. Працівник, який підлягає атестації, не пізніше ніж за два тижні до атестації має бути ознайомлений з відгуком-характеристикою. Атестаційний лист і відгук-характеристика подаються до атестаційної комісії не пізніше ніж за тиждень до проведення атестації.

У зв`язку з тим, що працівники керівного складу Полтавської філії, що підлягали атестації, в тому числі і позивач, ознайомились із відгуками-характеристиками 14.11.2017, що підтверджується її підписом про ознайомлення, з метою реалізації працівниками права на ознайомлення із відгуком-характеристикою в двотижневий строк згідно вимог п. 3.5 Положення, атестаційною комісією було вирішено перенести дату проведення атестації працівників керівного складу Полтавської філії з 23.11.2017 на 20.12.2017, що підтверджується Протоколом засідання атестаційної комісії № 3 з атестації працівників керівного складу філій ДП «НАІС» від 17.11.2017 та наказом ДП «НАІС» від 17.11.2017 № 340 «Про результати засідання атестаційної комісії № 3 з атестації працівників керівного складу філій ДП «НАІС». Зі змістом вказаного наказу, та відповідно, щодо дати перенесеного засідання, позивач була ознайомлена 20.11.2017, що підтверджується її підписом у аркуші ознайомлення із вказаним наказом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 станом на 20.12.2017 перебувала на лікарняному, що підтверджується табелем обліку використання робочого часу за грудень 2017 р. та листком непрацездатності серія АДН № 706536, засідання комісії з метою проведення атестації позивача було перенесено на 25.01.2018, що підтверджується наказом ДП «НАІС» від 05.01.2018 № 2 «Про перенесення дати проведення атестації директора Полтавської філії ДП «НАІС» ОСОБА_1 » та протоколом засідання атестаційної комісії № 3 з атестації працівників керівного складу філій ДП «НАІС» від 20.12.2017 № 77. Зі змістом вказаного наказу, та відповідно, щодо дати перенесеного засідання, позивач була ознайомлена 10.01.2018, після виходу її з лікарняного, що підтверджується її підписом у листі ознайомлення із вказаним наказом.

25.01.2018 відбулось засідання атестаційної комісії з атестації працівників керівного складу філій ДП «НАІС», порядок денний якого передбачав атестацію директора Полтавської філії ДП «НАІС» ОСОБА_1 на предмет відповідності займаній посаді «директор філії». За результатом проведення атестації, комісією було вирішено, що директор Полтавської філії ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді «директор філії». З атестаційного листа ОСОБА_1 також вбачаються результати атестації, згідно яких за підсумками голосування атестаційної комісії було вирішено, що позивач не відповідає займаній посаді. У даному атестаційному листі відображено рішення атестаційної комісії «не відповідає займаній посаді» та надано рекомендації перевести ОСОБА_1 за її згодою на іншу посаду, що відповідає її професійному рівню.

Результати атестації були затверджені наказом ДП «НАІС» від 19.02.2018 № 58-К «Про результати атестації директора Полтавської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи».

Листом від 20.02.2018 № 698/11-18 (копія додається), що був отриманий позивачем 21.02.2018 та підтверджується власноручною розпискою позивача, було запропоновано наступні посади ОСОБА_1 : реєстратора сектору по підтримці інформаційних систем Миколаївської філії; завідувача сектору технічного супроводження Полтавської філії; завідувача сектору по підтримці інформаційних систем Чернівецької філії; адміністратора даних 1 категорії сектору по підтримці інформаційних систем Чернівецької філії.

Даним листом було зобов`язано позивача прибути 27.02.2018 о 14 год. 00 хв. до підприємства для узгодження питання про переведення за її згодою на одну із запропонованих вакантних посад. Також 15.03.2018 підприємством було надано додаткові пропозиції щодо переведення.

Листом від 21.03.2018 № 1190/11-18 підприємство знову звернулося до позивача прибути до підприємства для вирішення питання переведення.

Листами від 23.03.2018 та 26.03.2018 ОСОБА_1 підтвердила отримання пропозицій щодо переведення та вказала необхідність вирішення житлово-побутових проблем, а саме вирішення питання щодо оренди житла. Таким чином, позивачем не було надано чіткої відповіді щодо її переведення, а саме згоди на переведення на конкретну посаду із списку запропонованих з 21.02.2018 по 26.03.2018.

ДП «НАІС» листом від 26.03.2018 №1275/11-15 надіслало подання про звільнення директора Полтавської філії ДП «НАІС» ОСОБА_1 до Профспілкового комітету Профспілки працівників галузі інформаційного забезпечення «ПРОФІНФОРМ».

Зазначене подання ДП «НАІС» було розглянуто Профспілковим комітетом Профспілки працівників галузі інформаційного забезпечення «ПРОФІНФОРМ» 26.03.2018, про що оформлено протокол № 12. У засіданні профспілкового комітету профспілки працівників галузі інформаційного забезпечення «ПРОФІНФОРМ» брала участь ОСОБА_1

Профспілкою працівників галузі інформаційного забезпечення «ПРОФІНФОРМ» розглянуто подання генерального директора ДП «НАІС» Лур`є С.С. та надано згоду на звільнення (розірвання трудового договору) з директором Полтавської філії ДП «НАІС» ОСОБА_1 з тієї причини, що на засіданні профкому не знайдено обґрунтованих причин для відмови, але за умови, якщо зазначена особа не напише відповідну заяву на переведення її на вакантну посаду до кінця граничного терміну (до 30.03.2018).

Листом від 27.03.2018 № 255 голова профспілки працівників галузі інформаційного забезпечення «ПРОФІНФОРМ» повідомив ДП «НАІС» про прийняте рішення. Вказаний лист отримано ДП «НАІС» 27.03.2018.

У встановлений профспілкою строк ОСОБА_1 не надала письмового підтвердження на переведення.

13.04.2018 відповідно до наказу ДП «НАІС» № 122-к від 13.04.2018 ОСОБА_1 було звільнено у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації згідно п.2 ст. 40 КЗпП України підстава: рішення атестаційної комісії від 25.01.2018 та рішення профкому про надання згоди на звільнення.

Відповідачами позивачу неодноразово надсилалися листи щодо повідомлення її про звільнення, та підстав звільнення, та необхідності зявитися до головного підприємства, в тому числі, щоб отримати трудову книжку, оскільки вона зберігалася у головному підприємстві за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 4.

Так, листом від 13.04.2018 № 1596/04-16, ДП «НАІС» знову повідомляло про звільнення ОСОБА_1 13.04.2018 за п. 2 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу № 122-К від 13.04.2018 та повідомляло про необхідність прибути до відділу кадрової роботи та підвищення кваліфікації державного підприємства «Національні інформаційні системи» для отримання трудової книжки за адресою м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 4. Також повідомлялося, що у разі неможливості прибуття для власноручного отримання трудової книжки, підприємство просило надати письмову згоду для пересилання трудової книжки поштою.

Вказаний лист був надісланий рекомендованими листами з повідомленням про вручення на дві адреси, вказані позивачем у особовій справі: АДРЕСА_2 (реєстроване поштове відправлення № 04 0); АДРЕСА_6 (реєстроване поштове відправлення № 04 2).

Аналогічно листи підприємства від 07.05.2018 № 1963/04-16, аналогічні за змістом із листами 13.04.2018 № 1596/04-16 були повернуті за закінченням строку зберігання. Дані листи також направлялися на адреси: АДРЕСА_2 (реєстроване поштове відправлення № 04 4); АДРЕСА_6 (реєстроване поштове відправлення № 04 6).

В той же час, лист від 05.06.2018 № 2417/04-16 був доставлений за адресою АДРЕСА_7 , про яку стало відомо у зв`язку із розглядом судової справи щодо оскарження позивачем наказу про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, сторонами якої були позивач та відповідач. Факт отримання вказаного листа підтверджується листом ОСОБА_1 від 25.06.2018, отриманий ДП «НАІС».

У вказаному листі позивач просила надіслати їй на адресу: АДРЕСА_7 копію наказу про звільнення від 13.04.2018, трудову книжку, розрахунковий лист, копію наказу про визнання дня звільнення (13.04.2018) недійсним. Також ОСОБА_1 просила виправити день звільнення у її трудовій книжці та сплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Враховуючи, що підстави для задоволення її прохання щодо виправлення дати її звільнення та сплати середнього заробітку були відсутні, ДП «НАІС» у цій частині було відмовлено, проте направлено на її адресу листом від 05.07.2018 № 2989/03.2-16 наступні документи: трудову книжку ОСОБА_1 із записом про звільнення згідно наказу державного підприємства «Національні інформаційні системи» про припинення трудового договору від 13.04.2018 № 122-К; копію наказу державного підприємства «Національні інформаційні системи» про припинення трудового договору від 13.04.2018 № 122-К; розрахунковий лист щодо нарахованих та виплачених позивачці сум при звільненні.

Відповідно до ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Кодексу законів про працю України, у разі встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це за три дні. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Частиною 1 статті 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу (абз. 6 ст. 235 КЗпП України).

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, якихфізичнаособазазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із статтею 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , місцевий суд вірно виходив з того, що позивачем не було доведено незаконності дій відповідача під час проведення її звільнення, відповідно відсутності правових підстав для поновлення її на займаній посаді, скасування наказів та записів про звільнення у трудовій книжці з відшкодуванням середнього заробітку та моральної шкоди.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює порядок проведення атестації працівників є: Закон України «Про професійний розвиток працівників».

Згідно частини першої статті 6 Закону України «Про професійний розвиток працівників» атестація працівників це процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов`язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Наказом ДП «НАІС» від 13.09.2017 № 263 «Про проведення атестації працівників керівного складу державного підприємства «Національні інформаційні системи» було затверджено відповідне Положення про проведення атестації працівників ДП «НАІС», утворено атестаційні комісії з організації та проведення атестації працівників керівного складу ДП «НАІС», затверджено графіки проведення атестації працівників керівного складу ДП «НАІС».

Відповідно до п. 3 Положення про проведення атестації працівників ДП «НАІС», що безпосередньо регулює проведення атестації на підприємстві, атестація працівників підприємства це процедура оцінки їх професійного рівня, ділових якостей, виконання ними посадових обовязків, зазначених у положеннях про структурні підрозділи та посадових інструкціях, а також знання нормативно-правових актів, що застосовуються ними в поточній роботі, з метою визначення відповідності займаній посаді, забезпечення раціонального підбору та розстановки кадрів відповідно до кваліфікаційних вимог, підвищення ефективності їх діяльності.

Наказом ДП «НАІС» від 11.12.2017 № 382-К «Про переміщення» підтверджується, що ОСОБА_1 , директора Полтавської філії, було переміщено з 12.12.2017 на посаду директора Полтавської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи». Тобто назва посади, посадові обов`язки і місце роботи ОСОБА_1 не змінилися, жодних змін умов праці ОСОБА_1 не відбулося.

Не заслуговує на увагу доводи позивача, що вона не підлягала атестації, оскільки пропрацювала на своїй посаді 1,5 місяці, а отже вважає, що результати атестації є незаконними.

Норма статті 32 КЗпП України передбачає, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації або в іншу місцевість хоча б разом з підприємством, установою, організацією допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках передбачених законом.

Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я. Переміщення може здійснюватися тільки за умови, що не змінюється жодна з істотних умов трудового договору працівника.

Таким чином, якщо переведення на іншу роботу пов`язане зі зміною трудових функцій працівника, місця роботи (місцевості), то переміщення в інший структурний підрозділ передбачає збереження обумовленого трудовим договором місця роботи і трудових функцій.

Оскільки у ОСОБА_1 не змінились її трудові і функціональні обов`язки, місце роботи та істотні умови праці, зокрема, про зміну яких позивачем не заявлялось, у ДП «НАІС» були законні підстави для проведення атестації позивача.

Питання управління Полтавською філією ДП «НАІС», основні вимоги до керівника філії, його права, обов`язки, відповідальність визначено Положенням про Полтавську філію ДП «НАІС».

Відповідно до п.п. 4.1, 4.5 управління Філією здійснює директор, що діє на підставі цього Положення та довіреності, виданої підприємством. Директор Філії приймає рішення з усіх питань, які, відповідно до Положення про філію та Статуту підприємства, відносяться до функцій та завдань Філії.

Як вбачається із результатів проведення атестації ОСОБА_1 за її наслідками, атестаційною комісією було виявлено незадовільні знання нормативної бази як нормативно-правових актів, так і локальних адміністративно-розпорядчих актів підприємства, що розробляються підприємством та застосовуються Філією в поточній роботі. Також було виявлено, що позивач не орієнтується в поточній роботі Філії, та в питаннях, які безпосередньо відносяться до функцій Філії. Вказане вище безпосередньо свідчить про низький професійний рівень та ділові якості позивача, оскільки дані категорії безпосередньо охоплюють компетентність та організаторські здібності позивача в якості керівника.

Доводи позивача про те, що під час атестації їй ставилися питання, які не стосувалися її кваліфікації як директора філії та був взятий за основу для незадовільного результату атестації наказ «Про оголошення догани ОСОБА_1 » від 12.10.2017 року не знайшли підтвердження під час розгляду справи та спростовуються дослідженими доказами, зокрема, протоколом засідання атестаційної комісії від 25 січня 2018 року, за змістом якого ОСОБА_1 ставилися питання які стосувалися безпосередньо оцінки виконання нею своїх посадових обов`язків та кваліфікації як директора. Наведена у протоколі інформація узгоджується з показами члену атестаційної комісії, допитаного у якості свідка в судовому засіданні під час розгляду справи суду першої інстанції. (т.1 а.с. 251-253).

Відповідно до п.3.12 Положення про проведення атестації працівників ДП «НАІС», на підставі всебічної оцінки професійного рівня працівників, їх ділових якостей, виконання посадових обовязків, і досягнутих результатів роботи, атестаційна комісія приймає одне з таких рішень: відповідає займаній посаді; не відповідає займаній посаді.

Таким чином, суд прийшов до правильного висновку, що при прийнятті рішення щодо результатів атестації ОСОБА_1 бралися до уваги та оцінювалися не лише результати співбесіди з ОСОБА_1 , а й виконання нею посадових обов`язків, що у повній мірі надали можливість повно та об`єктивно оцінити професійний рівень, ділові якості, виконання нею посадових обов`язків, зазначених у Положенні про Полтавську Філію, а також знання нормативно-правових актів, що застосовуються в поточній роботі Філії, з метою визначення відповідності займаній посаді ОСОБА_1 , у зв`язку з чим було прийняте відповідне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги, встановлені ст. 32, ч. 2 ст. 40, КЗпП України, абз. 2 п. 4.3 Положення про проведення атестації працівників ДП «НАІС» щодо переведення ОСОБА_1 були в повному обсязі дотримані, а відтак, у ДП «НАІС» виникли юридичні підстави для проведення процедури вивільнення працівника з підстав передбачених пунктом 2 статті 40 КЗпП України. Звільнення позивача було проведено у відповідності до вимог нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, з отриманим дозвілом профспілкової організації, а отже, безпідставними є вимоги ОСОБА_1 щодо визнання недійсним та скасування наказу про її звільнення та її поновлення на роботі. Також не було встановлено під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції обгрунтованих підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, оскільки належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження даних обставин ОСОБА_1 надано не було.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є аналогічними та зводяться здебільшого до доводів та обгрунтувань позовної заяви, які були спростовані в ході судового розгляду справи та повторного викладення не потребують.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 11 квітня 2019 рокта задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 11 квітня 2019 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов