Справа №266/6509/18
Провадження№ 2-о/266/10/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

при секретарі Макогон С.Б.

за участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі в спрощеному провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини,

заінтересована особа: Маріупольська міська рада,

В С Т А Н О В И В:

12.11.2018р. заявник звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_3, померлої 21.12.2000 р.

В обґрунтування заяви зазначив, що 20.12.2000 р. померла його мати, ОСОБА_3, після її смерті відкрилась спадщина на будинок, розташований за адресою: вул. Велика Морська, буд. 125, в м. Маріуполі, який належав їй на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю № 953 від 15.11 1991 р., зареєстрованого в БТІ за № 34759 від 15.11.1991 р. Він, як спадкоємець першої черги, прийняв спадщину після своєї матері і вступив у володіння зазначеним спадковим майном, що виразилось у тому, що одразу після смерті матері він переїхав до спадкового будинку, де постійно мешкає до цього часу. Після смерті моїх батьків він у 2001 році звернувся до Державної нотаріальної контори Приморського району м. Маріуполя, але там йому розяснили, що якщо він мешкає за тією ж адресою, де жили його батьки, за видачею свідоцтва про право на спадщину він може звернутися у будь-який час, без привязки до якогось строку. Проте, коли він звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_4 йому було усно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що він не надав документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління та володіння спадковим майном. У звязку з чим він вимушений звернутися до суду і просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_3, померлої 21.12.2000 р.

Заявник ОСОБА_2 до суду надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, за участю його представника.

Представник заявника - адвокат ОСОБА_1, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 є інвалідом та після смерті матері, ОСОБА_3 звертався до нотаріуса, який йому розяснив, що він є таким, що прийняв спадщину, оскільки він постійно мешкає у спадковому будинку, що підтверджується актом КСН.

У задоволенні клопотання представника заінтересованої особи про залишення заяви без розгляду просила відмовити за безпідставністю. У звязку з чим вона вважає, що у заяві спору про право не має, який стосується виключно встановлення факту і просить її задовольнити.

До суду представник заінтересованої особи Маріупольської міської ради не зявився, надав клопотання, яким просив залишити заяву без розгляду, оскільки в заяві зазначено, що ОСОБА_2 звернувся до нотаріально контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у звязку з не наданням відповідних документів. Крім того, мотивуючи заяву, ОСОБА_2 вказує, що встановлення даного факту необхідно для належного оформлення права на спадщину. Також в своїй заяві ОСОБА_2 вказує на те, що до відповідача він з пропозицією у добровільному порядку вирішити спір не звертався, оскільки цей факт може бути встановлений лише судом. Таким чином, із заяви ОСОБА_2 вбачається спір про право на спадщину, який може бути вирішений шляхом подання позовної заяви на загальних підстав. Надав до суду заяву, якою просив закрити провадження по справі, клопотання розглянути за відсутністю представника міської ради.

Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає залишенню без розгляду, з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України передбачено перелік фактів щодо яких розгляд справ проводиться судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як розяснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з відповіді другої Маріупольської державної нотаріальної контори № 148/01-16 від 26.01.2019р. та інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 54885472 від 25.01.2019р. вбачається, що спадкова справа до майна ОСОБА_3, померлої 21.12.2000р., відсутня (а.с. 42-43).

Відповідно до листа приватного нотаріуса ОСОБА_4 Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області № 634/01-16 від 02.11.2018р., ОСОБА_2 надані розяснення, що у звязку з тим, що ОСОБА_2 стверджує, що на момент смерті спадкодавця він проживав разом з ним та вважається таким, що фактично прийняв спадщину, йому необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення факту спільного мешкання зі спадкодавцем (а.с. 45).

Таким чином, із матеріалів справи та заяви ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, вбачається спір про право, зважаючи на те, що встановлення даного факту необхідно для реалізації в подальшому права на спадкування, що є окремим предметом доказування та має здійснюватись шляхом подання до суду відповідного позову.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України - якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Оскільки в даному випадку виник спір про право, який має вирішуватись в порядку позовного провадження, а тому на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 293, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини - залишити без розгляду.

Роз`яснивши заінтересованим особам, що вони мають право подати позов до суду на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня винесення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Курбанова Н. М.