Справа №175/4426/17
Провадження №175/1681/17
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.

при секретарі Ратушній Л.В.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України, ПАТ «АБ «Укргазбанк» про визнання недійсними постанови та акту про передачу майна стягувану у рахунок погашення заборгованості, виключення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, зазначивши, що 19 жовтня 2017 року державним виконавцем винесено постанову та складений акт про передачу ПАТ «АБ «Укргазбанк» нерухоме майно, а саме: будівлі і споруди (господарські приміщення), розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Обухівка, вул. Вознесенська, 62-а. Просить ухвалити рішення яким визнати недійсними постанову ВП № 50945803 від 19 жовтня 2017 року та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 19 жовтня 2017 року винесені старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3

Позовна заява обґрунтована порушенням норм Цивільного кодексу України, ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ЗУ «Про іпотеку» при проведенні прилюдних торгів та під час переходу прав власності на спірне майно.

Позивач та його представник судове засідання повторно не зявились, про причини неявки не повідомили.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутність позивача та його представника, суд керується наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обовязком не тільки суду, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобовязаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які повязані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З матеріалів справи вбачається, що справа тривалий час не може знайти свого вирішення. Позивач та його представник ігнорують виклики в суд, в судове засідання не з'являються, рухом справи не цікавиться, про причини неявки суд не повідомляють та заяв про можливість розгляду справи у їх відсутність до суду не направили.

Систематична неявка позивача та його представника у судові засідання без обґрунтування поважності їх причин свідчить про неналежне виконання ними процесуальних обов'язків, що є порушенням ч.1 ст.44 ЦПК України.

Враховуючи конкретні обставини справи, встановлені ст.210 ЦПК України строки розгляду справи та те, що повторна неявка позивача та його представника без поважних причин згідно ст.223 ЦПК України не тягне відкладення розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наданих доказів.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник ПАТ «АБ «Укргазбанк» до суду не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у їх відсутність на підставі відзиву на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50945803 щодо примусового виконання вищевказаного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Вищезазначена постанова була направлена на адресу боржника, яка була отримана позивачем 18.05.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.70).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом.

За положенням ч. 1 і 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, визначеної Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі зокрема на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

25.04.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні № 50945803 та накладено арешт на предмет іпотеки «будівлі та споруди за адресою: Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, смт. Кіровське, вул. Горького, 62-а, що належать ОСОБА_2 на підставі договору дарування 1/2 частин будівель і споруд від 13.11.2013 року та договору дарування 1/2 частин будівель і споруд від 19.11.2013 року», що належать боржнику у межах суми звернення стягнення 267 979, 40 дол. США та 6 813 625, 17 грн.

Постановою директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 про утворення виконавчої групи від 08.08.2016 року подання заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 від 08.08.2016 року про утворення виконавчої групи було задоволено та утворено при відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчу групу по виконавчому провадженню ВП № 50945803 з примусового виконання виконавчого листа № 175/807/15-ц, виданого 23.11. 2015 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області.

Актом опису й арешту майна від 26.09.2016 року було описано та арештовано майно боржника.

ОСОБА_2 отримав копію вищезазначеного акта та йому було розяснено право на оскарження дій державного виконавця відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження»(а.с.96,97).

Відповідно до ч. 3 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про призначення експерта від 20.10.2016 року у виконавчому провадженні № 50945803 було призначено експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання Приватне підприємство «Актив Інвест» (код ЄДРПОУ 346 27728, вул. Жилянська, 30/32, оф. 54, м. Київ, 01033), який має сертифікат 16609/14 від 20.06.2014 року, виданий Фондом державного майна України, в особі директора ОСОБА_7 експертом у виконавчому провадженні № 50945803.

Приватне підприємство «Актив Інвест» здійснено оцінку, переданого в іпотеку майна, за наслідками проведення якої складено висновок від 01.03.2017 року про незалежну оцінку майна, відповідно до висновків якого визначена ринкова вартість спірного майна, а саме: будівлі та споруди за адресою: Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, смт. Обухівка, вул.Вознесенська, 62-а, у розмірі 2 114 127 грн.

Згідно із ч.5 ст.57 Закону України « Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

В подальшому, відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до Державного підприємства «СЕТАМ» було направлено документи щодо проведення реалізації майна (заявка на реалізацію майна ВП № 50945803 від 12.05.2017 року № 50 945803).

Відповідно до протоколу № 265875 проведення електронних торгів (26.06.2017 року) торги не відбулися відсутність допущених учасників торгів (реєстраційний номер лота: 217950).

Відповідно до протоколу № 277101 проведення електронних торгів (07.08.2017 року) торги не відбулися відсутність допущених учасників торгів (реєстраційний номер лота: 227181).

Відповідно до протоколу № 286195 проведення електронних торгів (20.09.2017 року) торги не відбулися відсутність допущених учасників торгів (реєстраційний номер лота: 235109).

Відповідно до ч.ч.5-10 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, в установленому статтею 57 цього Закону.

У разі повторної не реалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Відповідно до положень ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі не реалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягував протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

У разі якщо стягував виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Так, відповідно до пропозиції про залишення за собою нереалізованого майна від 22.09.2017 року № 50945803 було запропоновано Публічному акціонерному товариству ОСОБА_8 «УКРГАЗБА-НК» вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна за ціною 1 479 888, 90 грн.

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України (справа № 6-1655цс16 від 16 листопада 2016 року), якщо стягувач заявить про бажання залишити нереалізоване на прилюдних торгах майно за собою, державний виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу, а за фактом такої передачі складає відповідний акт. При цьому майно передається саме стягувачу в рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно (частина дев'ятастатті 61 Закону "Про виконавче провадження").

Таким чином, передбачена ст.61 Закону України «Про виконавчепровадження» процедура передачі державним виконавцем стягувану нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна боржника в рахунок погашення його боргу оформлюється шляхом прийняття державним виконавцем постанови та складення акта про передачу майна стягувачу, які можуть вважатися юридичними фактами, що є законними підставами виникнення цивільних прав та обов'язків (п.4 ч.2ст.11 ЦК України).

19.10.2017 року державним виконавцем винесено постанову у виконавчому провадженні №50945803 та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, згідно якого ПАТ АБ «Укргазбанк» передано в рахунок стягнення за виконавчим листом №175/807/15-ц від 23.11.2015 року, виданим Дніпропетровським районним судом дніпропетровської області нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди за адресою: Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, смт. Обухівка, вул.Вознесенська, 62-а, у розмірі 1 479 888,90 грн.

Вищезазначені постанова та акт були направлені на адресу ОСОБА_2 та стягувача Публічне акціонерне товариство ОСОБА_8 «УКРГАЗБАНК» супровідним листом від 19. 10.2017 року № 50945803/2 (зазначене підтверджується належним чином завіреною копією матеріалів виконавчого провадження № 50945803).

Крім того, з боржника було стягнуто виконавчий збір у розмірі 147 988, 90 грн. (постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про стягнення виконавчого збору від 25.10.2017 року у виконавчому провадженні № 50945803, яка була направлена на адресу боржника ОСОБА_2 для виконання та Публічного акціонерного товариства ОСОБА_8 «УКРГАЗБАНК» до відома супровідним листом від 25.10.2017 року (зазначене підтверджується належним чином завіреною копією матеріалів виконавчого провадження № 50945803).

Так, 25.10.2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження від 25.10.2017 року у виконавчому провадженні № 50945803 на підставі п. 15 ч. 1 ст. 39 Закону України № 1404-VIII у редакції від 17.02.2017 року (виконавче провадження підлягає закінченню у разі: якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки).

Вищезазначена постанова була направлена на адресу ОСОБА_2 та стягувача Публічне акціонерне товариство ОСОБА_8 «УКРГАЗБАНК» (зазначене підтверджується належним чином завіреною копією матеріалів виконавчого провадження № 50945803).

Тобто, враховуючи положення ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» дії державного виконавця відповідають положенням законодавства, а процедуру передачі майна стягувачу не було порушено, оскільки державним виконавцем дотримано норми законодавства щодо порядку передачі стягувачу нереалізованого майна.

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів порушення будь-яких його прав, так, у своїй позовній заяві позивач взагалі не вказує, яке його право було порушено та що стало підставою до подачі позовної заяви до суду.

Верховний Суд України в своїй постанові від 31.10.2012 в справі №6-53цс12 зробив висновок про те, що «особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способом захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника».

Так, позивачем взагалі не ставляться вимоги про визнання прилюдних торгів недійсними, а тому вимоги про визнання недійсними постанови та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, є передчасними та такими, що не підлягаю задоволенню, оскільки без встановлення порушення встановлених законодавством правил проведення прилюдних торгів та визнання прилюдних торгів недійсними неможливо вирішити питання про недійсність постанови та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку», ст.ст.3, 15, 16 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України, ПАТ «АБ «Укргазбанк» про визнання недійсними постанови та акту про передачу майна стягувану у рахунок погашення заборгованості, виключення майна з-під арешту - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О.Ребров