ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/833/18
Провадження № 22-ц/4820/1112/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю позивачів, представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» про розірвання договору оренди за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області в складі судді Цішковського В.А. від 12 березня 2019 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що 11 липня 2017 року вона в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0308 га, кадастровий номер :05:016:0067, що розташована на території Сковородківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Мала намір передати вказану ділянку в оренду, проте їй стало відомо про наявність договору оренди земельної ділянки від 15 серпня 2011 року, який укладено між спадкодавицею ОСОБА_2 та ТОВ «Енселко Агро» строком на 10 років. Оскільки позивачка та її сестра не отримували жодної орендної плати за землю, ОСОБА_1 звернулася до відповідача з приводу повернення їй земельної ділянки, на що їй було відмовлено. Згідно умов цього договору орендна плата визначена на рівні 4 % від визначеної нормативної грошової оцінки землі, яка підлягає індексації, і вноситься в строк до 15 грудня поточного року. Проте всупереч умовам договору з часу укладення договору оренди відповідач систематично, протягом 2012-2017 років, не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою як ОСОБА_2 , так і позивачці.

З цих підстав просила розірвати договір оренди земельної ділянки площею 0,0308 га, кадастровий номер :05:016:0067, укладений між ОСОБА_2 та ТзОВ «Енселко Агро» 15 серпня 2011 року строком на 10 років.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2019 року позов задоволено, розірвано договір оренди земельної ділянки площею 3,0308 гектари, кадастровий номер :05:016:0067, що розташована на території Сковорідківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» 15 серпня 2011 року.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Енселко Агро» просить скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне та необґрунтоване. На думку апелянта, судом не враховано, що ще до отримання першого платежу по договору, 28.08.2011 року, орендодавець померла, про що стало відомо значно пізніше. Позивач повідомила про набуття права власності на ділянку в серпні 2017 року, проте і досі не надала усіх відомостей, як передбачено ст. 148-1 ЗК України.

Коли з матеріалів позову відповідачу стала відома адреса нового власника спірної ділянки, і підтверджено його статус, відповідач направив їй поштовим переказом 8997,36 грн. орендної плати за попередні періоди, проте переказ повернувся у зв`язку з неотриманням коштів позивачкою.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05 листопада 2019 року у зв`язку зі смертю позивача до участі в справі залучено її правонаступників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Позивачі, представник позивача просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що 15 серпня 2011 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Енселко Агро» укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,0308 га, кадастровий номер :05:016:0067, що розташована на території Сковородківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, строком на 10 років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 орендодавець ОСОБА_2 померла.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , сестра спадкодавиці, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 набула право власності на вказану земельну ділянку площею 3,0308 га, кадастровий номер :05:016:0067, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_1 у серпні 2017 року зверталася до відповідача з приводу повернення їй вказаної земельної ділянки, зважаючи на неотримання орендної плати за землю, проте їй було в цьому відмовлено листом №1399 від 04 вересня 2017 року.

Згідно умов договору оренди від 15 березня 2011 року орендна плата визначена на рівні 4 % від визначеної нормативної грошової оцінки землі, яка підлягає індексації і вноситься в строк до 15 грудня поточного року.

З часу укладення договору оренди відповідач протягом 2012-2017 років не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою як первісному власнику ОСОБА_2 , так і позивачці у справі.

Згідно форми № 103-1 списку згрупованих поштових переказів від 08.11.2018 року ОСОБА_1 направлено поштовий переказ на суму 8997,36 грн. 05.11.2018 року. Однак вказані кошти позивач не отримала.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що невиплата відповідачем орендної плати за 2012-2017 роки носить систематичний характер і є підставою для розірвання договору оренди землі.

Доводи апеляційної скарги про відсутність вини орендаря у несплаті орендної плати є безпідставними.

Так, згідно з ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 629, ст. 651 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається Законом України від «Про оренду землі».

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України від «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК України встановлено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, обов`язковою підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки є саме систематична (послідовно неодноразова) несплата орендної плати орендарем орендодавцю.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не надав доказів на підтвердження часу, коли він дізнався про смерть орендодавця за договором ОСОБА_2 .

В свою чергу факт смерті орендодавця не позбавляв відповідача обов`язку щорічно нараховувати орендну плату за користування земельною ділянкою кадастровий номер :05:016:0067.

Товариством не представлено жодних доказів щодо вжиття усіх необхідних заходів з метою виконання своїх обов`язків за договором щодо щорічної сплати орендної плати - у справі відсутні дані про нарахування орендної плати товариством «Енселко Агро» за використання вказаної земельної ділянки за період 2012-2017 років, а також направлення поштових переказів орендодавцю за договором.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, за змістом наведених норм права незалежно від часу прийняття спадщини та оформлення її новим власником вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - моменту смерті спадкодавиці.

Представник апелянта підтвердив, що товариству стало відомо про перехід права власності на вказану земельну ділянку до ОСОБА_1 в порядку спадкування у серпні 2017 року, з листа її представника ОСОБА_5 .

В свою чергу зі змісту відповіді на це звернення ТОВ «Енселко Агро» № 1399 від 04.09.2017 року вбачається, що орендар володів достатньою інформацією про нового власника земельної ділянки, що уможливлювало виконання ним свого обов`язку щодо сплати орендної сплати за користування ділянкою перед ОСОБА_1 .

Проте і з цього часу відповідач не сплатив орендну плату за користування земельною ділянкою позивачці ОСОБА_1 .

Наведене цілком спростовує твердження апелянта про невиконання позивачкою свого обов`язку щодо повідомлення про набуття права власності на ділянку відповідно до ст. 148-1 Земельного кодексу України та неспроможність відповідача з вини позивача сплатити орендну плату.

Той факт, що відповідач в ході розгляду справи в суді першої інстанції направив поштовим переказом позивачці лише 8997,36 грн. орендної плати (як стверджується ним, за весь прострочений період), за відсутності даних про нарахування орендної плати за кожний рік, лише підтверджує недобросовісність орендаря та відсутність волевиявлення щодо належного виконання свого обов`язку за договором оренди землі.

За таких обставин обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про систематичну несплату орендної плати за користування земельною ділянкою орендарем орендодавцю, що відповідно до м ст. 141 Земельного кодексу України є обов`язковою підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.12.2019 року.

Судді Л.М. Грох

А.М. Костенко

Т.В.Спірідонова