Справа № 697/1754/19
Провадження № 2/697/550/2019
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді - Русакова Г.С.
за участю секретаря судових засідань - Десятник О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , треті особи: Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Канівської міської ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Канівської міської ради про втрату права користування жилим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , треті особи: Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Канівської міської ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Канівської міської ради про втрату права користування жилим приміщенням.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 13.08.2005 у відділі РАЦС по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та ОСОБА_3 , про що було виконано актовий запис № 138. В шлюбі народилася спільна дитина - донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час шлюбу було придбано квартиру АДРЕСА_1 , що являлася спільною сумісною власністю подружжя. Згідно рішення суду від 10.12.2013 року, шлюб між подружжям було розірвано. Спільне сумісно нажите майно було поділено в рівних частинах по 1/2 кожному з колишнього подружжя. 14.04.2017 ОСОБА_3 припинив право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 в зв`язку з укладанням договору про припинення права на аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно. З того часу ОСОБА_2 з власника житлової квартири фактично перетворився у наймача житла, оскільки за ним залишилася реєстрація місця проживання, припиняти яку у добровільному порядку він не бажав, намагання позивача з вирішення цього питання ігнорував. З квітня 2017 року колишній чоловік позивача в квартирі не проживав. Раніше у 2015 році колишній чоловік позивача утворив нову сім`ю, з якою проживає за адресою АДРЕСА_2 . Після утворення нової сім`ї, в 2015 році у ОСОБА_3 продовжувалася зберігатися реєстрація місця проживання: АДРЕСА_3 , оскільки на той час він ще залишався власником 1/2 цієї квартири. Будучи власником 1/2 зазначеної квартири, у нього ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина син - ОСОБА_4 , якого він як законний представник малолітньої дитини з письмової згоди матері дитини ОСОБА_5 , 15.12.2016 зареєстрував в кв. АДРЕСА_1 . Позивача про ці обставини до відома належним чином поставлено не було, і про фактичні обставини реєстрації в квартирі сторонньої особи позивач дізналася лише 21.05.2019, після того як отримала довідку про склад сім`ї, в якій було зазначено, що членом її сім`ї являється стороння для неї особа - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син колишнього чоловіка від нового шлюбу. ОСОБА_3 , батько відповідача - ОСОБА_4 , згідно рішення Канівського міськрайонного суду у справі №697/2070/18 від 12.02.2019 втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , та знятий з реєстрації місця проживання. Питання про вирішення зняття з обліку реєстрації місця проживання ОСОБА_4 не вирішувалося, оскільки на думку державного реєстратора ЦНАП ВК Канівської міської ради, у рішенні суду відносно нього інформація з цього приводу була відсутня, застосування вимог ч.4 ст.29 ЦК України, де визначено про те, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає, до уваги прийнято не було.
Просить суд визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 17.11.2016, видане Канівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4 .
Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги пітримує, просить задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує.
Належно повідомлені через оголошення на сайті судової влади відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які діють в інтересах свого сина ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилися з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, тому суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечувала позивач.
Представник третьої особи - Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Канівської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Канівської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримує, не заперечує проти його задоволення, оскільки дитина, яка не досягла десяти років має бути зареєстрована за місцем реєстрації одного з батьків.
Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_5 належить на спільній частковій власності по 1/2 ОСОБА_1 та її неповнолітній дочці ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.7).
З довідки управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Канівської міської ради № 108 від 10.04.2017 (а.с.25) вбачається, що багатоповерховий житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_6 ).
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб № 11-15/3071 від 21.05.2019, за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.10).
ОСОБА_4 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та був зареєстрований батьком з письмової згоди матері дитини ІНФОРМАЦІЯ_6 в кв. АДРЕСА_1 .
Частиною 4 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
В силу ст. 160 СК України місце проживання дитини визначається по місцю проживання батьків.
Малолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.
Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для малолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.
Малолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.
Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що малолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.
Інтереси дитини даним рішенням не порушуються з огляду на те, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у спірній квартирі не проживають. Залишення малолітньої дитини зареєстрованої в спірній квартирі суперечитиме ст. 9 Конвенції про права дитини та ст. 160 СК України.
З акту фактичного проживання осіб № 65 від 24.07.2019, посвідченим майстром КП «ЖЕК» Деркач О.А. вбачається, що мешканці житлового будинку АДРЕСА_7 - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 засвідчили, що фактично проживають в квартирі АДРЕСА_1 з 09.12.2014 по даний час: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 Зареєстровані, але фактично не проживають в даній квартирі з 07.11.2016 по даний час ОСОБА_4 , місце проживання не відоме (а.с.25 зворот).
Вказані обставини також були підтверджені представником органу опіки та піклування.
За таких обставин, суд вважає, що малолітній ОСОБА_4 з дати народження, ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проживає у спірному домоволодінні разом з своїми батьками, тому його можливо визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Також у домоволодінні відсутні його особисті речі та засоби першої необхідності, Крім того, власники квартири - позивач та її неповнолітня дитина не бажають, щоб ОСОБА_4 був зареєстрований у даному домоволодінні.
Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірному будинку залежить від права самого власника і є похідним від нього.
Оскільки позивачі є власниками домоволодіння, вони мають право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають їм користуватися та розпоряджатися майном.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Враховуючи вище наведене, суд зауважує, що дієвим способом захисту права власності позивача, виходячи з приписів норм матеріального права, буде усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
З врахуванням вище наведеного, а також враховуючи ті обставини, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , місце перебування його та його батьків не відоме, а факт реєстрації відповідача у належній позивачам на праві власності квартирі створює перешкоду у здійсненні ними права власності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 319, 346, 391, 405 ЦК України, Конвенції ООН Про права дитини, ст. 160 СК України, ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , треті особи: Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Канівської міської ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Канівської міської ради про втрату права користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 17.11.2016, видане Канівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_2 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_3 , проживаючої по АДРЕСА_3 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Головуючий Г . С . Русаков