УХВАЛА

6 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 753/13453/16-ц

провадження № 61-9664св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., СтупакО. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_5 про роз'яснення постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 7 липня 2014 року сталося залиття належної йому на праві власності квартири з причин виходу з ладу самостійно встановленого та переобладнаного відповідачами сантехобладнення, внаслідок чого йому завдано майнову та моральну шкоду.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнено солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 116 473,79 грн у відшкодування майнової шкоди та 20 000 грн у відшкодування моральної, а також 1 500 грн витрат на проведення експертної оцінки і 176,97 грн за оформлення акта, а всього 138 150,76 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнено на користь держави з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судовий збір у сумі 1 381,51 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5 оскаржила його у апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Ухвалою цього суду від 27 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 визнано неподаною та повернуто заявнику у зв'язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У липні 2017 року ОСОБА_5 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просила ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 27 червня 2017 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

У лютому 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Постановою Верховного Суду від 26 червня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 27 червня 2017 року - без змін.

У жовтні 2018 року ОСОБА_5 звернулася до Верховного Суду із заявою про роз'яснення постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року.

В обґрунтування заяви зазначила, що у постанові касаційного суду не зазначений конкретний розрахунок судового збору, який підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року, у зв'язку з чим вона є незрозумілою.

Статтею 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Аналіз положень цієї статті дозволяє стверджувати, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення, а підставою для роз'яснення такого рішення є утруднення чи неможливість його виконання.

Роз'яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний і зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття якого викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз'ясненні рішення. Роз'яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

ОСОБА_5 просить роз'яснити постанову Верховного Суду від 26 червня 2018 року, якою залишено без змін ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 27 червня 2017 року про визнання неподаною і повернення апеляційної скарги.

Дана постанова не підлягає примусовому виконанню, не допускає кілька варіантів тлумачення і у ній у зрозумілій формі викладені мотиви, з яких виходив касаційний суд при її прийнятті, тому це судове рішення не підлягає роз'ясненню у порядку статті 271 ЦПК України.

За таких обставин касаційний суд відмовляє ОСОБА_5 у задоволенні заяви про роз'яснення постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року.

Керуючись статтею 271ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 у задоволенні заяви про роз'яснення постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов О. В. Ступак Г. І. Усик