Справа № 629/3938/18
Номер провадження 2/629/215/19
19.03.2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретарів Торенко Ю.П., Авраменко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача Шаповалова Я.І. в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала, просила стягнути заборгованість по кредиту з врахуванням суми яка вже була погашена відповідачем. Зазначила, що твердження відповідача та її представника про те, що остання нібито не отримувала кредитну карту, а лише соціальну, є безпідставними, оскільки відповідач дійсно отримувала саме кредитку карту. З розрахунку заборгованості вбачається, що остання активно користувалася нею, знімала та повертала кредитні кошти. Крім цього, при знятті коштів за допомогою банкомату у віконці відображається повідомлення про проценти за зняття з даної картки кредитних коштів. Також відповідач зареєстрована в додатку «Приват24», в якому відображаються всі наявні у неї картки та суми грошових коштів на них, а також у додатку надходять повідомлення по даним карткам, в тому числі щодо процентної ставки по кредиту. Крім цього зазначила, що кредитний договір складається з заяви та умов і правил надання банківських послуг. В день підписання анкети - заяви 02.07.2012 року відповідачем була отримана кредитна картка. Оскільки відповідача було ідентифіковано при підписанні анкети - заяви 02.07.2012 року, підписання нової анкети в подальшому при видачі карток не є обов'язковим. Банк згідно умов та правил надання банківських послуг має право на списання коштів з інших карток відповідача. Строк даної кредитної карти до 30.04.2016 року, з позовом до суду банк звернувся 21.04.2016 року, тобто у передбачені законом строки.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки кредитний договір між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» не укладався, долучена позивачем анкета-заява не містить розмір кредитного ліміту на відмітки про отримання кредитної картки. Крім цього, зазначив, що відповідач у відділенні банку отримала лише дебетову особисту (соціальну) картку, на яку банком, як на його думку можливо помилково зараховані кредитні кошти, якими відповідач користувалася, тому визнає тільки тіло кредиту. Вважає, що відсотки за помилково нараховані на соціальну картку кредитні кошти банк не мав права нараховувати, а мав видати саме кредитну картку. Також просив застосувати строки позовної давності.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 02.07.2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між нею і банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банк (а.с.6).
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
У підпунктах 1-14 пункту 2.1.1.12 Умов та правил надання банківських послуг визначено порядок нарахування і виплати процентів і комісії, порядок погашення боргових зобов'язань. Зокрема, зазначено, що строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці.
У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала.
До договору кредиту згідно ст.1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики.
Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст.ст.526-527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
За ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
З наданого розрахунку та виписки з карткового рахунку, вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт, остання користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів та частково повертала кредитні кошти (а.с.4-5,137-138).
Останнє погашення заборгованості відбулося 24.01.2016 року, з позовом банк звернувся 21.04.2016 року.
Крім цього, факт обізнаності відповідача про отримання кредиту та кредитної картки підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» про реєстрацію ОСОБА_1 02.07.2012 року в додатку «Приват24» та повідомленням банку останній від 15.03.2015 року про зміну процентної ставки за зняття кредитних коштів з кредитної картки «Універсальна» (а.с.200,201).
Тому твердження відповідача та її представника про необізнаність про отриманий кредит є безпідставним.
Згідно виписки АТ КБ «Приватбанк» по кредитній картці ОСОБА_1 НОМЕР_2, 27.06.2018 року було зараховано погашення заборгованості по кредиту в сумі 2279,71 грн. та 31.08.2018 року - в сумі 250 грн.
Щодо посилань представника відповідача на пропуск позивачем строків позовної давності, то суд в даному випадку бере до уваги правовий висновок, який було зроблено у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.
За змістом статей 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, зроблено висновок про те, що позовна давність може бути застосована лише щодо вимог про захист прав або інтересів.
Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин.
Тобто позовна давність може бути застосована лише щодо вимог про захист прав або інтересів. Оскільки на момент спливу строку кредитування у позичальника існувала поточна заборгованість, банк мав право пред'явити вимоги про стягнення цієї заборгованості, проте в межах позовної давності.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог АТ «Приватбанк» та стягнення з відповідача загальної суми боргу у розмірі 9393,91 грн., з якої 6747,19 грн. - заборгованість за кредитом, 2646,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати банку по сплаті судового збору за подачу позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.12,13,76,81,89,141,259,264,265,268 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Яковлівка, Лозівського району, Харківської області, на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором б/н від 02.07.2012 року в розмірі 9393 (дев'ять тисяч триста дев'яносто три) гривні 91 копійка, з якої 6747,19 грн. - заборгованість за кредитом, 2646,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 978 (дев'ятсот сімдесят вісім) гривень 38 копійок.
В іншій частині позовних вимог, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25.03.2019 року.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса: поштовий індекс 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1-Д, р/р3111, МФО 305299, .

Відповідач: ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Суддя О.А.Ткаченко