ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8331/19 Справа № 199/5937/19 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

судді: Демченко Е.Л., Макаров М.О.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову (а.с. 1-6).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2019 року у задоволенні вищевказаної заяви відмовлено в повному обсязі (а.с. 24).

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити, оскільки вважає дану ухвалу незаконною, необгрунтованою, невмотивованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права (а.с. 26-29).

АТ КБ "Приватбанк" скористалось свої правом передбаченим ст. 360 ЦПК України та подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2019 року без змін, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала винесена з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову в якій просив заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження та/або обтяження у будь-який спосіб, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду, зміну майнових прав об`єкту нерухомого майна, внесення відповідних змін до державних реєстрів відносно квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В обґрунтування заяви посилається на те, що відсутність забезпечення позову може призвести до відчуження новим власником спірного майна, яке до реалізації його з прилюдних торгів належало ОСОБА_1 , що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову до пред`явлення позову прийшов до висновку, що в заяві про забезпечення заявником не надано доказів неможливості чи втраченої можливості виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Однак, в заяві про забезпечення позову не наведено належних та переконливих доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Крім того, заявником не надано доказів на підтвердження виконання вимог ч. 4 ст. 152 ЦПК України, а саме: доказів звернення у десяти денний строк до суду з позовом в забезпечення якого було подано дану заяву.

Виходячи з викладеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задаволенні вказаної заяви.

Оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, винесеним з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди заявника із мотивами ухвали суду, які наведені в її обґрунтування. Заявником не надано доказів на спростування мотивів суду та їх необгрунтованості.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскарження у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л.Демченко

М.О. Макаров