Справа № 331/1038/19
Провадження № 2/331/828/2019
28 березня 2019 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Жукової О.Є.
за участю секретаря Хащук В.Д.
представника позивача- Скрябіна О.М.
розглянувши в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказавши, що з ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 30 серпня 2017 року.
Шлюбні стосунки з відповідачем припинені з жовтня 2018 року через наявність різних поглядів на життя, втрату взаєморозуміння. Оскільки примирення неможливе, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати.
В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову.
У вступному слові представник позивача адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав , в звязку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Суд, вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони з 30 серпня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу дітей не мають.
Припинення шлюбу громадян України з іноземцями та особами без громадянства, відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначається правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
У разі укладення шлюбу ст. 55 Закону України «Про міжнародне приватне право» у разі укладення шлюбу в Україні застосовуються вимоги Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.
Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.
Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до роз'яснень викладених у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.
Як вбачається з пояснень, викладених позивачем в позовній заяві, та наданих представником позивача адвокатом ОСОБА_3 у судовому засіданні, ОСОБА_1 з жовтня 2018 року з відповідачем ОСОБА_2 фактично не підтримує шлюбно-сімейні стосунки, через наявність різних поглядів на життя, втрату взаєморозуміння та не бажає їх більше підтримувати. Вважає, що сім'я розпалась остаточно, на примирення не згодна. Спільне господарство сторони не ведуть.
В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які свідчать про те, що надання строку для примирення сторонам дійсно допоможе збереженню сім`ї, оскільки їх шлюб носить формальний характер.
Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.
Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення
Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню.
Спору про розподіл майна суду не заявлено.
На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. ст. 3,4,11-13, 19, 200, 206 , 263, 265, 280-281 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити .
Шлюб зареєстрований 30 серпня 2017 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 767, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином ОСОБА_4 Ізраїль, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Павлова) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити «Топольницька» .
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Повний текст судового рішення складено 28 березня 2019 року .

Суддя: О.Є. Жукова

28.03.2019