Справа № 456/901/19
Провадження № 2/456/811/2019
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

25 липня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визначити додатковий строк в один місяць для подання до Четвертої Львівської нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її мами - ОСОБА_3 . В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_3 , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована в КЗ ЛОР Львівському геріатричному пансіонаті, розташованому за адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 0,2207 кадастровий номер НОМЕР_1 , розташованої по АДРЕСА_2 . За життя матір позивача не склала заповіт, тому спадкоємцем першої черги стала позивач, як донька померлої - ОСОБА_1 , яка бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем. У позивача виникли перешкоди для вчасного подання заяви про прийняття спадщини, оскільки спадкодавець декілька разів перебувала у шлюбі та змінювала прізвище, та з метою підтвердження родинних зв`язків позивач змушена була витрачати час на підготовку та збір відповідних документів. За цих самих підстав, позивач не змогла отримати свідоцтво про смерть та довідку з останнього місця проживання спадкодавця. Не маючи змоги зібрати усі документи, які необхідні для прийняття спадщини, позивач 15.02.2019 року письмово звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з метою її прийняття. Однак, їй стало відомо, що спадкову справу заведено, а встановлений строк для прийняття спадщини нею пропущений. У свою чергу, відповідач, яка є сестрою позивача - ОСОБА_2 , відмовляється надати письмову згоду, відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України. Позивач є людиною похилого віку та страждає різного роду недугами та захворюваннями, серед яких є періодичні утруднення в побуті та потребує постійного контролю/спостереження зі сторони вузьких спеціалістів, що підтверджується Епікризом - витягом з історії хвороби №26715/2261, згідно якого позивач перебувала на стаціонарному обстеженні та лікуванні з 14.11.2018 по 23.11.2018 року. Окрім того, з 28.01.2019 року по 13.02.2019 року перебувала в стаціонарі. Зважаючи на дану конфлікту ситуацію між сторонами, позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважної причини. Також пояснила, що не може представити суду доказів того, що позивач зверталася до Четвертої Львівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а також не може долучити доказів про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи те, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечила.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в позові слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , актовий запис № 588, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 15.08.2018 року Личаківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 12.01.1980 року Жирівською сільською радою Жидачівського району Львівської області, актовий запис №01. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 02.11.1949 року виконавчим комітетом Жирівською сільською радою Жидачівського району Львівської області, актовий запис №01. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».

Згідно повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 12.02.2019 року Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 308.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого райбюро ЗАГС Ходорів Львівської області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є донькою ОСОБА_9 та ОСОБА_3 .

Згідно повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 17.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції Львівської області вбачається, що ОСОБА_12 та ОСОБА_1 розірвали шлюб.

Таким чином з наданих довідок не вбачається кровна спорідненість ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки в таких значаться різні прізвища матері « ОСОБА_3 », « ОСОБА_3 », « ОСОБА_3 », « ОСОБА_3 ».

Крім того, суд звертає увагу, що з витягу від 14.02.2019 року вказано, що прізвище до реєстрації шлюбу « ОСОБА_3 » змінено на « ОСОБА_3 », та витягу від 09.02.2019 року вказано, що прізвище до реєстрації шлюбу « ОСОБА_3 » змінено на « ОСОБА_3 », тобто вбачається розбіжність в імені « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 », а також із свідоцтва про смерть вбачається прізвище « ОСОБА_3 ».

Окрім того, відсутні відомості, що « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_1 » це одна і та ж особа, так як даних про зміну прізвища відсутні.

Інших доказів факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 позивач суду не надала.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 та ч.2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Частина 1 статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відомостей про звернення позивача у встановлений законом строк про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду не надано.

Позивач зазначила, що зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, хоча до кого саме не зазначила та не надано відповіді позивачу від нотаріуса про роз`яснення процедури вирішення питання у випадку відсутності у спадкоємця документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину. Долучена заява про прийняття спадщини від 15.02.2019 року адресована Четвертій Львівській державній нотаріальній конторі не підтверджує сам факт звернення, відсутня відмітка вхідної кореспонденції та долучена квитанція не підтверджує факт відправлення саме цієї заяви.

В матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Дана позиція викладена також у листі ВСС України від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування".

Таким чином, позивач вправі звернутися до суду з вимогами про встановлення фактів родинних відносин, постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, додаткового строку для прийняття спадщини, після встановлення яких відсутні перешкоди спадкування у встановленому порядку через органи нотаріату.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Причиною невчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач вказує на те, що вона знаходилася на стаціонарному обстеженні та лікуванні з 14.11.2018 по 23.11.2018 року, а також з 28.01.2019 по 13.02.2019 року з приводу різних захворювань, про що вона надала суду відповідну виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 13.02.2019 року та епікриз-витяг з історії хвороби №26715/2261. Однак, як вбачається з цих виписок ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному обстеженні та лікуванні в неврології ЛОКЛ в період з 11.11.2018 року по 23.11.2018 року, а також в Пологовому клінічному будинку №1 м.Львова в період з 28.01.2019 року по 13.02.2019 року.

Як вбачається з доводів позовної заяви позивач знала про смерть ОСОБА_3 .

Згідно з п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року за № 20/5, в редакції чинній на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

З огляду на це, суд вважає, що протягом шести місяців, які передбачені законодавством для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебування на стаціонарному лікуванні позивача носило не постійний, а періодичний характер, а тому позивач, достовірно знаючи про дату настання смерті своєї матері, мала можливість з часу відкриття спадщини звернутися особисто до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, або (в період хвороби) у довільній формі направити поштою відповідного листа на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

В силу вимог ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 768,40 грн., не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268, 280 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Стрийського міськрайонного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 30.07.2019р.

Головуючий суддя С. С. Сас