КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №373/1161/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Коцюрби О.П., Сушко Л.П., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

04 липня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із названим позовом, де просило стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитом, яка, станом на 13 червня 2019 року, складає 11 548,61 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3 423,41 грн., 1,70 грн. - проценти, заборгованість по комісії - 7 168,08 грн., штраф - 955,42 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 липня 2014 року між сторонами у справі було укладено генеральну угоду б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 3 423,40 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Окрім цього, вказує, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, що складає між нею та банком кредитний договір, який підтверджується підписом у заяві.

Однак, відповідач не виконує належним чином умов укладеного правочину, що спричинило виникнення зазначеної заборгованості.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відмовлено.

На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд зазначив, що із розрахунку заборгованості, наданого позивачем не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань відповідних сум.

Ніяких роз`яснень та доказів щодо принципу складення даного розрахунку справа не містить.

Незрозуміло, на яких підставах позивачем нараховано відсотки, сума яких є нереально завищеною та неспівмірною із самою сумою кредиту.

Розрахунок не містить даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків чи виду та номеру платіжної картки, на якому ( якій ) виникла заборгованість.

Крім того, розрахунок не містить підпису відповідальних осіб та не скріплений печаткою банку, а відтак не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Виписок із особового рахунку відповідача про рух коштів на ньому суду не надано.

Подана позивачем анкета - заява позичальника також не містить даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків, виду та номеру платіжної картки.

Також не надано доказів та не обґрунтовано, яке відношення до даного кредиту має наданий витяг з тарифів на обслуговування кредитних карт, який містить характеристики різних видів кредитних карток, які різняться між собою.

Крім того, анкета-заява ОСОБА_1 про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій не заповнені всі графи, зокрема: не зазначено також, який кредитний ліміт встановлено, строк дії картки тощо.

Позивачем взагалі не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів, в тому числі і у зазначений в заяві позичальника спосіб.

Умови та правила надання банківських послуг не засвідченні належним чином та не містять підпису боржника, що не може вважатися належним та допустимим доказом.

Крім того, суду не надано даних про направлення банком відповідачу вимоги про виконання ним зобов`язання по поверненню кредиту, що свідчить про невиконання самим банком умов договору, а факт невиконання боржником умов договору за таких обставин є недоведеним.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором в зв`язку з його недоведеністю.

При цьому, відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення певних обставин як то передбачено ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 16 липня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та ОСОБА_1 підписали генеральну угоду ( а.с. 8 ).

Відповідно до п. 2.1. даної угоди відповідачу надано кредит в розмірі 3 423,41 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 0,001% в місяць, що нараховуються на суму заборгованості по кредиту.

Ця угода, разом із умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, із якими вона ознайомлена, як зазначено в угоді, становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг ( там же ).

Заборгованість відповідача за кредитом, як зазначає позивач, станом на 13 червня 2019 року, складає 11 548,61 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3 423,41 грн., 1,70 грн. - проценти, заборгованість по комісії - 7 168,08 грн., штраф - 955,42 грн. ( а.с. 6 ).

При цьому, 04 липня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із названим позовом ( а.с. 4-5, 43 ).

На підтвердження заявлених позовних вимог надало зазначені докази по справі.

Також, до апеляційного суду позивачем надано виписку по рахунку, з якої вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами ( а.с. 61-62 ).

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відмовлено з посиланням на необґрунтованість позовних вимог ( а.с. 49-52 ).

Вирішуючи справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», суд другої інстанції, не погоджуючись із висновками місцевого суду, вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з точки зору другої інстанції, факт виконання позивачем своїх зобов`язань за правочином підтверджується наданими доказами, зокрема, генеральною угодою б/н від 16 липня 2014 року, розрахунками заборгованості, випискою по рахунку, згідно яких вбачається, що відповідач отримала та користувалася кредитними коштами ( а.с. 7, 8, 61-62 ).

Будь-яких доказів, які б свідчили про неправомірність укладеного між сторонами правочину матеріали справи не містять і відповідач їх не надала ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції та не звернулася до суду з вимогами про визнання його недійсним.

Також, місцевий суд не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на спростування заборгованості за вказаним правочином і таких не надала відповідач до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач повинна була довести ті обставини, на які б вона посилалася, як на підставу своїх заперечень.

Разом з тим, ОСОБА_1 не звільнена від обов`язку доказування за позовом згідно положень ст. 82 ЦПК України.

Відтак, на переконання апеляційного суду, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним відповідно до положень ст. 204 ЦК України, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.

А тому, за положеннями правочину відповідач має нести цивільно-правову відповідальність у відповідності до норм ст.ст. 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України за невиконання умов кредитного договору.

Проте, щодо стягнення комісії, штрафу за даним кредитним договором, то апеляційний суд вважає ці вимоги необґрунтованими, враховуючи наступне.

Витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину зазначеного кредитного договору, що укладений між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки ( пені, комісії, штрафів ) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відтак, позовні вимоги щодо стягнення комісії, штрафу, за відсутності обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем цих умов, є неправомірними.

Зазначений висновок повністю узгоджується з викладеними висновками в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17-ц.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, враховуючи викладене, позовні вимоги обґрунтовані лише в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 3 423,41 грн. та процентів - 1,70 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, і, без додержання зазначених норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 204, 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263 ЦПК України, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення щодо відмови в задоволенні позовних вимог в повному розмірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», на переконання апеляційного суду, знайшли своє часткове підтвердження, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК Українита названих положень матеріального і процесуального права за їх обґрунтованістю та доведеністю у зазначеній апеляційним судом частині.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір ( а.с. 1, 63 ) пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1 423,94 (( 3 423,41 + 1,70 ) : 11 548,61 х ( 1 921 + 1 921 х 150 : 100 ) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково. Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Сятгнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по тілу кредиту в розмірі 3 423,41 грн., проценти - 1,70 грн. та судовий збір - 1 423,94 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.П. Коцюрба

Л.П. Сушко