У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В. ,

при секретарі - Дідук С. В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів - Стретович М.О., Кухаревської Н.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури міста Києва, Головного управління Національної поліції України у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила звільнити з-під арешту нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, літ. A, площею 215,1 кв.м. (номер запису про обтяження: 16954344) та зобов`язати Прокуратуру міста Києва зняти арешт з вказаного нерухомого майна.

Вимоги позовної заяви обґрунтувала тим, що відповідно до Договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 22.04.2011 року вона є власником нежилих приміщень з № 1 по № 11 (групи приміщень № 78), з № 1 по № 8 (групи приміщень № 81) в літ. А, загальною площею 215,10 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які в рівних частках належали їй на праві спільної часткової власності разом з ОСОБА_3 .

У позовній заяві зазначає, що у жовтні 2016 року вона та ОСОБА_3 вирішили здійснити поділ майна, яке належало їм на праві спільної часткової власності, однак при підготовці зазначеного договору стало відомо, що на вказані приміщення слідчим прокуратури міста Києва Підлісним О.А. накладено арешт згідно постанови к/с 50-6224 від 12.09.2012 року. Вказує, що на її запит було отримано відповідь від Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області про те, що проводиться досудове розслідування і в зазначеному кримінальному провадженні виникла необхідність допитати її як свідка.

Посилаючись на те, що досудове розслідування та накладений арешт триває з 2012 року, що не може бути виправдано будь-якими суспільними чи публічними інтересами та свідчить про порушення розумних строків проведення досудового розслідування, а також на те, що накладений арешт порушує її право власності, позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду зданим позовом.

Ухвалою від 17.12.2018 у даній справі відповідача Головне управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області було замінено на належного відповідача Головне управління Національної поліції України у м. Києві, в провадженні якого наразі перебуває кримінальне провадження №0000031 від 27.11.2012.

19.04.2019 від Головного управління Національної поліції України у м. Києві до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що арешт накладено в межах кримінального провадження, а відтак, його зняття повинно здійснюватися за нормами КПК України. Зважаючи на такі обставини, просили закрити провадження у даній цивільній справі, оскільки вимоги позивачки ОСОБА_2 не можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства.

У судовому засідання представник Головного управління Національної поліції України у м. Києві клопотання про закриття провадження у справі підтримала, просила його задовольнити.

Аналогічної позиції дотрималася і представник Прокуратури м. Києва.

Представник позивача щодо розгляду клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання про закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 22.04.2011 року позивач є власником нежилих приміщень з № 1 по № 11 (групи приміщень № 78), з № 1 по № 8 (групи приміщень № 81) в літ. А, загальною площею 215,10 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які в рівних частках належать їй на праві спільної часткової власності разом з ОСОБА_3 .

Встановлено, що слідчим прокуратури міста Києва Підлісним О.А. постановою к/с 50-6224 від 12.09.2012 року було накладено арешт на спірне приміщення.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не є учасником кримінального провадження, а накладений арешт порушує її цивільне право, ОСОБА_2 звернулася до суду з вимогою про скасування такого арешту.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження, в межах якого було накладено арешт, розслідується в порядку КПК України 1960 року. Після набрання чинності КПК України 2012 року, тобто на час звернення до суду з даним цивільним позовом, ОСОБА_2 набула можливість захистити свої права відповідно до норм КПК України, у порядку кримінального судочинства.

Таке право передбачене пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року: питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Стаття 126 КПК України 1960 року передбачає, що питання про скасування арешту майна вирішується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Зважаючи на те, що обмеження у здійсненні права ОСОБА_2 відбулися при проведенні досудового розслідування у порядку кримінального судочинства згідно з постановою слідчого, то оцінку правомірності процесуального документа, ухваленого в порядку кримінального судочинства, не може бути надано у порядку цивільного судочинства. Такий правовий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі №755/6685/16-ц.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своє ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладені вище обставини, питання про скасування арешту з майна, накладеного в межах кримінального провадження, не може бути розглянуте в порядку цивільного судочинства, а відтак, провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного, ст.ст. 255, 260, 272, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури міста Києва, Головного управління Національної поліції України у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, зобов`язання вчинити дії - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяТ. В. Войтенко