провадження №: 2-з/752/286/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заявуОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство «Банк Форвард», приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк В.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. про забезпечення позову до подачі позову, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позову, в якій просить зупинити дію постанови про арешт коштів боржника, винесену 09.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. у рамках виконавчого провадження № 59930071 на підставі виконавчого напису № 2179, виданого 07.08.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С.

Свою заяву ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що 16.09.2019 поштовим відправленням вона отримала постанову про арешт коштів боржника, винесену приватним виконавцем округу м. Києва Вольф Т.Л. Із зазначеної постанови заявнику стало відомо про те, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. було відкрито виконавче провадження № 599300713 з примусового виконання рішення на підставі виконавчого напису № 2179, вчиненого 07.08.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 36188,28 грн. Заявник вважає дії приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюка В.С. незаконними, а виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Разом з цим, вважає, що дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. щодо винесення постанови про арешт всіх коштів боржника в рамках виконавчого провадження № 59930071, у тому числі коштів на банківських рахунках, які передбачені для виплати заробітної плати заявника, а також виплати аліментів, є незаконними, а тому заявник змушена звернутися до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позову.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, №9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Як вбачається із матеріалів заяви, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. про арешт коштів боржника від 09.09.2019, накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках в банківських установах.

Разом з цим, в якості обгрунтування заявлених вимог, заявником долучено копію свідоцтва про розірвання шлюбу, копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про розірвання шлюбу, а також свідоцтво про народження, що не є належним доказом необхідності забезпечення позову до подання позовної заяви.

Відтак, як вбачається із матеріалів заяви, заявником не наведено будь-яких підстав необхідності забезпечення позову шляхом забезпечення позову до подання позовної заяви у визначений заявником спосіб. Крім того, заявником не наведено обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в подальшому.

Враховуючи вищевикладене, предмет позову, а також викладені у заяві доводи заявника та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд прийшов до висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із цим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство «Банк Форвард», приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк В.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. про забезпечення позову до подачі позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.Ю. Мазур