ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» березня 2019 року м. Херсон

Справа № 665/324/18 Провадження № 22-ц/819/216/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарПісоцька Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області у складі судді Пилипенко І. О. від 07 листопада 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви зазначило, що відповідно до укладеного між банком та ОСОБА_5 договору від 12 липня 2013 року остання отримала кредит у розмірі 1 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, разом з «Умовами і правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку» складає між ним і банком договір.

Відповідач, у порушення умов договору, належним чином зобов'язання не виконувала, внаслідок чого станом на 31 січня 2018 року має заборгованість в сумі 73 035,00 грн, яка складається з: 1 597,91 грн - заборгованості за кредитом; 63 283,05 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом; 4 199,99 грн - заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 3 454,05 грн. - штрафу (процентна складова), яку Банк просив стягнути з останньої та судові витрати у справі.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 07 листопада 2018 року позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 12 липня 2013 року в розмірі 2364 гривні 82 коп., яка складається з: 1 597 гривень 91 коп. - заборгованість за кредитом; 766 гривень 91 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом та судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 57 гривень 05 коп.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості з частини процентів, пені та штрафів скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги Банку у повному обсязі, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що зміна відсоткової ставки не є підставою для відмови у стягненні відсотків у повному обсязі, суд мав змогу здійснити перерахунок заборгованості за відсотками за користування кредитом за відсотковою ставкою, яка була погоджена сторонами на дату укладення договору та стягнути частину заборгованості за відсотками. Заборона на застосування пені і штрафу прямо не випливає із закону або із суті відносин сторін, тому Банк може здійснити відповідне врегулювання в договорі.

В судове засідання сторони не з'явилися, належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи. Від представника АТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_7 надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, від ОСОБА_5 надійшла заява про відкладення розгляду справи, без зазначення причин, що перешкоджають її явці до суду. Враховуючи, що ОСОБА_5 жодного разу не з'явилася ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду, надаючи у кожне засідання заяви про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим за вказаних обставин, справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив обов'язок зі своєчасного повернення кредитних коштів, тому стягненню підлягає тіло кредиту у сумі 1 597,91 грн і оскільки договором не встановлений розмір процентів, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України; анкета-заява про приєднання до Умов та Правил відомостей щодо стягнення комісії та штрафів не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами укладено не було, тому у задоволенні позову у цій частині відмовлено.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, 12 липня 2013 року ОСОБА_5 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк», у якій зазначено у друкованому типовому тексті, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй в письмовому вигляді для ознайомлення, Умови і Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку складають кредитний договір та отримала кредит у розмірі 1 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується випискою по її картковому рахунку НОМЕР_1 /а. с. 7, 88 - 93/.

Дана анкета заява не містить вказівки на те, який вид картки заявниця бажає оформити та будь - які інші умови кредитування, як-то: відсотки за користування, пеня, штрафи, обов'язковий платіж.

Залучені до позову Банком Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови і правила надання банківських послуг, всупереч вимог ст. ст. 207, 1055 ЦК України, ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», позичальником не підписані, оригінали цих документів йому банком передані не були, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ці складові не можна вважати частиною укладеного сторонами кредитного договору, отже не можна на них посилатися, як на докази погоджених умов кредитного договору.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 31 січня 2018 року ОСОБА_5 має заборгованість за кредитом на суму 73 035 грн, з якої 1 597,91 грн - заборгованість за кредитом; 63 283,05 грн заборгованість по процентам, 4 199,99 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина) грн., 3 454,05 грн - штраф (процентна складова) /а. с. 5 - 6/.

Відповідно до виписки по карті ОСОБА_5 та розрахунку заборгованості, останній платіж відповідачем був зроблений 15 квітня 2015 року на суму 1 000 грн /а. с. 5 - 6, 88 - 93/.

За прострочення повернення боргу проценти банком нараховувалися до 31 січня 2018 року.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що сторони не узгодили розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами, а тому їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, однак при встановленні періоду, за який необхідно стягнути заборгованість по відсоткам суд не врахував правову позицію Великої Палати Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), відповідно до якої, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що при підписанні ОСОБА_5 анкети-заяви, їй була видана кредитна картка № НОМЕР_1 термін дії якої - до 04/17 /а. с. 87/.

Тобто, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Таким чином, заборгованість по процентам за користування кредитом повинна стягуватися з ОСОБА_5 по 30 квітня 2017 року, а не по 31 січня 2018 року, як розрахував суд і становить 634,37 грн (766,91 грн - 132,54 грн).

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування судом відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі, що був встановлений при укладенні цього договору - 30 % на рік, підлягають відхиленню, оскільки умовами договору, підписаними ОСОБА_5, не було погоджено плату за користування кредитом та розмір відсотків.

Доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» про те, що заборона на застосування пені і штрафу прямо не випливає із закону або із суті відносин сторін, тому Банк може здійснити відповідне врегулювання в договорі, до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки анкетою - заявою, підписаною ОСОБА_5 не передбачено застосування штрафних санкцій (штраф, пеня) та їх розмір за невиконання або неналежне виконання зобов'язань.

На підставі вище зазначеного, апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню частково, рішення суду в частині загальної суми заборгованості за кредитним договором і заборгованості по процентам за користування кредитом зміні із зменшенням загальної суми заборгованості за кредитним договором до 2 232,28 грн і заборгованості про процентам за користування кредитом до 634,37 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 07 листопада 2018 року у частині стягнення з ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» загальної суми заборгованості за кредитним договором і заборгованості по процентам за користування кредитом змінити.

Зменшити загальну суму заборгованості за кредитним договором до 2 232,28грн, заборгованість про процентам за користування кредитом до 634,37 грн.

В решті рішення суду підлягає залишенню без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий підписЛ. П. Воронцова
Судді: підпис підписП. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова

Дата складання повного судового рішення 28 березня 2019 року.

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 28 березня 2019 року Постанова набрала законної сили 28 березня 2019 року

Суддя Секретар судового засідання Л. П. Воронцова Т. І. Пісоцька