Справа № 567/1476/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Войтко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

в Острозький районний суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини звернулася ОСОБА_1

Позовну заяву позивач аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем був розірваний 26.08.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 54.

Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що дитина знаходиться на її матеріальному утриманні, однак, вона самостійно немає можливості надати для неї належне утримання, достатнє для її віку. Вказує, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має для цього всі можливості, так як за віком та станом здоровя є працездатною особою, має фізичну можливість працювати. Окрім того, вказує, що ОСОБА_2 має періодичний мінливий дохід, оскільки працює на будівництві у приватних осіб та отримує дохід.

Також вказала, що на утриманні відповідача знаходить ще одна малолітня дитина від іншого шлюбу.

У звязку із вищевказаним просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3000 грн. щомісячного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 05.12.2018 відкрито провадження, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень щодо позову до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За клопотанням позивача, з урахуванням положень ст. ст. 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно у відсутності сторін по справі.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

З свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ГЮ №030467, встановлено, що 26.08.2010 був розірваний шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8)

Згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ №044965 встановлено, що сторони по справі зазначені батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.10)

Будь-яких заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Суд, розглянувши справу, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження, вивчивши матеріали справи, рахує, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Водночас, в судовому засіданні встановлено, що на даний час, позивачка та відповідач разом не проживають, їхня дитина проживає з позивачкою і відповідач грошових коштів на утримання дитини не надає.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.

Згідно норм ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З позовної заяви встановлено та в судовому засіданні підтверджено, що ОСОБА_2 на час розгляду справи, має нерегулярний, мінливий дохід.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стаття 184 СК України носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, за змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення, зокрема дані про придбання та утримання боржником майна при відсутності офіційного доходу чи відсутність роботи у боржника тощо.

Згідно ч. 2 ст. СК України, у редакції Закону в редакції Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні відповідач є працездатною особою, має добрий стан здоровя, має на утриманні ще одну неповнолітню особу, має нерегулярний дохід оскільки періодично займається будівельними роботами у приватних осіб.

Разом з тим малолітня донька, батьками якої є позивач та відповідач, на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні.

Виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку, що аліменти з відповідача на утримання ОСОБА_3 слід визначити у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З даного слідує, що 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 930 грн., з 1 липня - 972 грн., з 1 грудня 1013,50 грн.

Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Відповідачем не надано суду доказів, що підтверджують його непрацездатність, поганий стан здоровя, неможливість працевлаштуватися чи перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітного, неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, наявність інших утриманців.

Відповідач є працездатною особою, його бажання чи небажання працювати не є тією обставиною, яка враховується при визначенні розміру аліментів. Він не перебуває на обліку як безробітний і не позбавлений можливості працевлаштуватися.

При визначенні розміру вказаних аліментів, враховуючи матеріальне становище платника аліментів ОСОБА_2, приймаючи до уваги матеріальне становище позивача, яка хоча немає доходу, проте зобовязана у рівній частині з чоловіком займатися утриманням неповнолітньої дитини, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 1600 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 29.10.2018, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Також, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. 121, 180-182, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України, ст. 12, 76, 83, 89, 92, 141, 142, 200, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: м.Острог, вул.Поштарка, буд.27 Рівненська область, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: м.Острог, вул.Тараса Шевченка, буд.27 Рівненська область, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір - 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку у загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 березня 2019 року.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_4