рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

10 квітня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Боярського О.О.,

при секретарі: Рачицькій І.А.,

№ 495/11256/18

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та після уточнення своїх позовних вимог просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) борг в сумі 8000 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ 26,69 грн. за один долар США на день подання заяви про уточнення позовних вимог становить 213 520 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 3479,37 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 22 квітня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 була складена розписка в присутності свідка ОСОБА_3 , відповідно до якої відповідач взяв у позивача грошові кошти в сумі 6000 доларів США строком до 22 квітня 2018 року зі сплатою за користування вказаними грошовими коштами 3 % відсотки щомісячно та зобов`язався їх виплачувати щомісячно, що підтверджується розпискою від 22.04.2015 року. Термін, зазначений відповідачем у розписці від 22 квітня 2015 року сплинув, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути позивачу грошові кошти, взяті у борг 22.04.2015 року, але станом на 07 грудня 2018 року позивач борг не повернув. Відповідач усіляко уникає виконання своїх зобов`язань, а також будь-яких зустрічей з позивачем.

Однак, не зважаючи на неодноразові звернення до відповідача з проханням повернути грошові кошти відповідно до вищевказаної розписки від 22 квітня 2015 року, позивачу було відмовлено, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутись до суду із вказаною позовною заявою. Позивачем на адресу відповідача був направлений лист з вимогою погасити борг до 01.12.2018 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.12.2018 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.12.2018 року заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі задоволена. Заборонено відчуження квартири АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

10.04.2019 року позивачем була надана до суду заява про уточнення позовних вимог.

Від відповідача відзив на позов не надходив.

Позивач ОСОБА_1 склав письмову заяву, відповідно до якої просив розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю та просив розглянути справу у його відсутність.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.04.2015 року відповідачем ОСОБА_2 складена письмова розписка, з якої вбачається, що позивач ОСОБА_2 взяв у борг у відповідача ОСОБА_1 6000 доларів США строком на три роки зі сплатою трьох процентів на місяць.

Відповідачем був направлений лист-вимога від 12.11.2018 року на адресу відповідача з вимогою сплатити до 01.12.2018 року борг, який виник на підставі розписки від 22.04.2015 року в сумі 6000 доларів США. У разі ухилення відповідача від погашення боргу, позивач буде змушений звернутись до суду із позовом про стягнення грошових коштів за договором позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зазначений та обумовлений термін відповідачем ОСОБА_2 грошові кошти не були повернені, що кореспондує право кредитора - позивача звернутися до суду за захистом своїх майнових прав, а саме з вимогою про стягнення з відповідача суми боргу.

Під час прийняття рішення суд враховує правову позицію ВСУ щодо розгляду справ про стягнення грошового боргу, а саме постанову від 18 травня 2016 року по справі № 6-474цс16.

З письмової розписки від 22.04.2015 року, складеної відповідачем ОСОБА_2 вбачається, що позивач ОСОБА_2 взяв в борг у відповідача ОСОБА_4 Ілліча 6000 доларів США строком на три роки зі сплатою трьох процентів на місяць.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що доказів того, що позика складає саме 8000 доларів США суду не були надані позивачем, що виключає можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення зазначеної суми боргу, оскілька сума боргу є необгрунтованою.

Таким чином, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу підлягають частковому задоволенню, а саме, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 6000 доларів США, тобто тієї суми боргу, визначеній у розписці від 22.04.2015 року.

Однак, суд звертає увагу на наступне.

Згідно ст. 192 ЦК України - законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку встановлених законом (відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, водночас також дозволений обіг іноземної валюти, але з дотриманням вимог спеціального законодавства України).

Згідно ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Станом на 10.04.2019 року (день ухвалення рішення) НБУ встановлено офіційний курс гривні до долара США 26,69 грн. гривень за 1 долар США.

Таким чином, сума боргу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 160 140 грн. (6000 х 26,69 грн.).

Враховуючи обставини справи, надавши правову оцінку представленим доказам та охарактеризувавши правовідносини, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, які знайшли своє доведення під час розгляду справи, однак сума позики в доларах США підлягає стягненню в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на день ухвалення рішення.

На підставі ст. 141 ЦК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, що складаються суму судового збору у розмірі 3479,37 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 15, 16, 20, 530, 625, 1046, ч.2 ст. 1047, ч.1 ст.1049 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 200, 206, 258, 279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 АДРЕСА_3 ) про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) борг в сумі 6000 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ 26,69 грн. за один долар США становить 160 140 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 3479,37 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя