справа № 360/385/19 головуючий у суді І інстанції Міланіч А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Суханової Є.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , поданою представником - ОСОБА_3 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 серпня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» звернулось до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу. Свої вимоги мотивувало тим, що ТОВ «Авто просто» при виконанні умов Угод, укладених з учасниками системи АвтоТак, надає останнім послуги, спрямовані на придбання ними автомобіля на основі даної системи. 05 серпня 2010 року між ТОВ «Авто просто» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено угоду № 0323114 та додатки до неї з метою придбання останнім автомобіля, марки Chevrolet Aveo. За умовами Угоди відповідач зобов`язався оплатити 100 % вартості автомобіля та вартість наданих йому позивачем послуг, шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків.

26 квітня 2012 року дистриб`ютор автомобіля Chevrolet Aveo повідомив позивача про припинення виробництва автомобіля даної марки і позивач відповідно до п.9.1 ст. 9 Додатку № 2 до зазначеної угоди у червні 2012 року здійснив заміну автомобіля, марки Chevrolet Aveo на автомобіль, марки ЗАЗ Vida. Так, як ціна автомобіля Chevrolet Aveo у травні 2012 року становила 91 920 грн., а автомобіля ЗАЗ Vida - 90 880 грн., то коефіцієнт для визначення поточної ціни автомобіля Chevrolet Aveo становив «1». 30 травня 2013 року на асигнаційному акті відповідачу ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля і він, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 7 Додатку № 2 до угоди, звернувся до позивача із заявою про вибір іншої марки автомобіля та обрав авто, марки Chevrolet Lacetti. 07 червня 2013 року відповідач сплатив різницю між вартістю обраного ним автомобіля та автомобіля вказаного у додатку № 1 до угоди у розмірі 42 700 грн. В подальшому розрахунок щомісячних платежів продовжував здійснюватися на підставі поточної ціни автомобіля вказаного у додатку № 1 до угоди.

В якості гарантії виконання ОСОБА_1 зобов`язань за вказаною угодою, 11 червня 2013 року між відповідачем, ОСОБА_2 та позивачем було укладено договір поруки.

19 червня 2013 року відповідач отримав автомобіль, марки Chevrolet Lacetti, 2012 року випуску, і зареєстрував його на своє ім`я.

Листом від 31 жовтня 2017 року дистриб`ютор автомобіля, марки ЗАЗ Vida повідомив ТОВ «Авто Просто» про припинення виробництва автомобіля марки Chevrolet Lacetti і товариство у листопаді 2018 року здійснило заміну ціни автомобіля даної марки на автомобіль, марки Ravon Gentra. Так, як ціна ЗАЗ Vida у жовтні 2017 року становила 228 950 грн., а автомобіля марки Ravon Gentra - 266 800 грн., то коефіцієнт для визначення поточної ціни автомобіля ЗАЗ Vida склав «0,8581334» (228950 грн. / 266800 грн. х 100 %).

Протягом вересня 2010 року по березень 2016 року ОСОБА_1 сплатив на користь позивача 74,1064 % зі 100 % вартості поточної ціни автомобіля, та здійснив 93 зі 120 внесків в оплату послуг позивача. В подальшому відповідач припинив сплачувати внески і станом на лютий 2019 року його заборгованість за договором в загальному розмірі склала 98 007,36 грн., з яких: 66 23,84 грн. - 25,8936 % несплачених відсотків від ціни автомобіля ЗАЗ Vida, актуальної на лютий 2019 року (256 526,11 грн.), 31 583,52 грн. - 27 несплачених внесків за послуги позивача.

Оскільки, ОСОБА_1 умови угоди належним чином не виконав і станом на день звернення з даним позовом до суду наявну в нього заборгованість не погасив, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за зазначеною угодою у розмірі 98 007,36 грн. та судові витрати.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 15 серпня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Авто просто» заборгованість у розмірі 98 007 гривень 36 копійок та витрати по сплаті судового збору по 960 гривень 50 копійок, з кожного.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянти, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

При цьому зазначає, що ОСОБА_1 , було придбано автомобіль Chevrolet Lacetti про що свідчить договір № 218188-Y08138 за ціною 124900,00 грн. Додаткових угод до зазначеної угоди між ОСОБА_1 та ТОВ «АВТО ПРОСТО» які б змінювали порядок розрахунку та ціну укладено не було. Будь-яких заяв ОСОБА_1 до ТОВ «АВТО ПРОСТО» щодо придбання автомобіля іншої марки не надавалось. Апелянти вважають, що договірні зобов`язання є повністю виконані обома сторонами вказаної угоди. Одностороннє нарахування позивачем заборгованості, відмінної від тієї, що була погоджена сторонами є протиправним внаслідок недотримання порядку погодження будь-яких змін.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження позивачу було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

22 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив ТОВ «АВТО ПРОСТО», поданий представником - Онищенком О.А., згідно якого позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, що відповідач ОСОБА_1 підписав угоду та ознайомлений з її додатками, тому мав повну та достовірну інформацію про послуги відповідача та порядок їх надання. 30.05.2013 року між позивачем та відповідачем було складено та підписано Додаток № 3 до Угоди, згідно якого встановлено стан зобов`язань між сторонами на момент його підписання та суму заборгованості згідно графіку внесків. Додаток № 3 є формальним відображенням обсягу зобов`язань не встановлюючи додаткових умов, прав чи обов`язків сторін. Відповідно до положень ст. 2, 3 Додатку №2 до угоди сума заборгованості може бути змінена в разі зміни поточної ціни автомобіля. Позивачем були надані докази зміни поточної ціни автомобіля, а відповідачі підтвердили достовірність інформації зазначеної в розрахунку платежів та надали копії квитанції про оплату платежів розрахованих на підставі поточної ціни автомобіля дійсної в місяці сплати.

Крім того, вказують, що поточна ціна автомобіля слугує лише критерієм для розрахунку щомісячних внесків та не залежить від волі сторін правочину, оскільки визначається виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором. Тому, зміна поточної ціни автомобіля не є підставою для внесення змін до угоди, а тим більше не вимагається згода ні учасника, ні поручителя на заміну поточної ціни, оскільки сторонами було погоджено таких спосіб розрахунку платежів при підписанні угоди. Станом на лютий 2019 року поточна ціна автомобіля становила 256 526,11 грн. Відповідно загальний розмір заборгованості складає 98 007, 36 грн.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки, в даній справі ціна позову становить 98 007, 36 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 серпня 2010 року між ТОВ «Авто просто» та відповідачем ОСОБА_1 , як учасником системи АвтоТак, було укладено угоду № 0323114 та 11 серпня 2010 року - Додаток №1 та №2 до неї, які є невід`ємними частинами угоди. Згідно ст.ст. 1,2,5 Угоди, предметом угоди є надання учаснику послуг в системі АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля; Авто Просто є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасниками через систему придбання в групах АвтоТак, товариство гарантує надання учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним всіх зобов`язань, передбачених угодою; учасник зобов`язується виконувати зобов`язання, передбачені Угодою, в порядку та строки, визначені угодою, включаючи, але не обмежуючись: сплатити вступний внесок при укладенні угоди, сплатити плату за право на отримання автомобіля при наданні такого права, щомісячно сплачувати повні внески, сплачувати внески зі страхування автомобіля після його отримання, отримати автомобіль за умови виконання зобов`язань, встановлених угодою, підписати відповідний двосторонній акт, що свідчить про виконання зобов`язань за угодою, за вимогою товариства надавати копії квитанцій про оплату внесків за угодою. Згідно ст. 8 Угоди, ця угода може бути змінена лише за згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди ( а.с. 7).

Відповідно до Додатку № 1 до вказаної угоди, сторони узгодили, що відповідач ОСОБА_1 має намір придбати автомобіль, марки Chevrolet Aveo за ціною 92 960 грн., шляхом сплати 120 внесків згідно графіку, 3 346,56 грн. вступного внеску, 0,8333 % щомісячних цілих чистих внесків, 0,38 % + ПДВ щомісячних внесків в оплату послуг, 0,065 % щомісячних внесків в оплату страхового платежу, 3 % + ПДВ - плати за право на отримання автомобіля (а.с.8).

Згідно п 2.3 Додатку № 2 до Угоди, учасник зобов`язаний повністю сплатити повні внески /щомісячний платіж, який складається із суми чистого внеску, щомісячного внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу, і підлягає сплаті учасником в порядку та у строки, визначені угодою згідно з графіком внесків. Згідно п.2.7 Додатку, у випадку якщо повний внесок сплачено в розмірі, який не відповідає поточній ціні автомобіля, дійсній на момент сплати, учасник, який вже одержав право на отримання автомобіля, зобов`язаний сплатити недоплачену частину внеску протягом строку дії графіка внесків за першою вимогою Авто Просто.

Відповідно до п.9.1 Додатку № 2 до угоди, якщо протягом строку дії угоди, постачальник здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати марку та/або модель автомобіля, зазначеного у додатку № 1 до угоди (Chevrolet Aveo), Авто Просто зобов`язується здійснити заміну, шляхом застосування поточної ціни нової марки та/або моделі для розрахунку складових повного внеску для всіх учасників групи і така нова марка та/або модель буде передаватися учасникам, які не отримали попередню модель/марку (т.1, а.с. 9-11).

Як вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами, 26 квітня 2012 року дистриб`ютор автомобіля Chevrolet Aveo повідомив позивача про припинення виробництва даного автомобіля і позивач у червні 2012 року здійснив заміну автомобіля, марки Chevrolet Aveo на автомобіль, марки ЗАЗ Vida. 30 травня 2013 року на асигнаційному акті відповідачу ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля марки ЗАЗ Vida (т.1, а.с. 16, 18-24).

Того ж дня, 30 травня 2013 року позивач та ОСОБА_1 підписали Додаток № 3 до вказаної угоди, яким визначили, що загальна сума грошових зобов`язань учасника станом на день підписання цього додатку становить 134 883,63 грн., з яких учасником сплачено 60 530,9 грн., а сума заборгованості складає 74 352,73 грн. Також даним Додатком сторони узгодили, що сума заборгованості за угодою має бути погашена в повному обсязі згідно з графіком внесків учасника.

Відповідно до положень статей 2,3 Додатку № 2 до угоди сума заборгованості може бути змінена в разі зміни поточної ціни автомобіля; термін дії угоди - до 31 серпня 2020 року (т.1, а.с. 92).

11 червня 2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за яким останній зобов`язався відповідати перед позивачем у повному обсязі за виконання ОСОБА_1 зобов`язань, що виникають з вказаної угоди (т.1, а.с.12).

19 червня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про вибір іншої марки автомобіля та обрав авто, марки Chevrolet Lacetti. На виконання умов зазначеної угоди та договору № 218188-Y08138 від 13 червня 2013 року, укладеного між АТ «Українська автомобільна корпорація» (продавець), ТОВ «Авто Просто» (платник), та ОСОБА_1 (отримувач), останній отримав автомобіль обраної ним марки Chevrolet Lacetti, 2012 року випуску, який 19 червня 2013 року зареєстрував на своє ім`я (т.1, а.с. 17, 93-96).

Згідно листа від 31 жовтня 2017 року № 297 дистриб`ютор автомобіля ЗАЗ Vida повідомив ТОВ «Авто Просто» про припинення виробництва даного автомобіля і позивач у листопаді 2018 року здійснив заміну цього авто на автомобіль, марки Ravon Gentra (т.1, а.с. 21, 23-24).

Як вбачається з розрахунку платежів ОСОБА_1 за вказаною угодою, копій квитанцій (т.1 а.с.13-15, а.с. 69-91), у період з 13 вересня 2010 року по 15 березня 2016 року відповідач на виконання умов угоди та додатків до неї сплатив на користь позивача 93 зі 120 щомісячних внесків на загальну суму 194363,02 грн., що становить 74,1064 % зі 100 % оплати чистих внесків, але в подальшому останній припинив сплачувати внески, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на лютий 2019 року становить 98 007,36 грн. та включає в себе: 66 423,84 грн. - несплачених 25,8936 % від ціни автомобіля ЗАЗ Vida, актуальної на лютий 2019 року (256526,11 грн.*25,8936 %), 31 583,52 грн. - 27 несплачених внесків за послуги позивача.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_1 належним чином не виконав умови угоди і не погасив наявну в нього заборгованість, на спростування розрахунку заборгованості позивача свого розрахунку в підтвердження відсутності боргу суду не надав, а ОСОБА_2 за договором поруки взяв не себе обов`язок у повному обсязі відповідати перед позивачем за зобов`язаннями ОСОБА_1 , які виникають із вищевказаної угоди, тому повинен солідарно відповідати, у зв`язку з невиконанням зобов`язань.

При перевірці висновків суду першої інстанції, у контексті доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України) .

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Отже, колегія суддів, враховуючи, що умовами укладеної між сторонами угоди передбачений обов`язок позивача про повну сплату ціни автомобіля та послуг відповідача шляхом оплати 120 внесків в порядку та розмірі, передбаченому умовами угоди та додатків до неї, відповідачі погодилися з такими умовами угоди та договору поруки, підписавши їх і дійсність правочинів не оспорювали, дійшла висновку, що суд першої інстанції на підставі наданих доказів, дійшов вірного висновку про задоволення позову, оскільки, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав умови угоди і станом на день звернення позивача з даним позовом до суду не погасив наявну в нього заборгованість за цією угодою, а відповідач ОСОБА_2 за договором поруки взяв не себе обов`язок у повному обсязі відповідати перед позивачем за зобов`язаннями ОСОБА_1 , які виникають із вищевказаної угоди, та вважає обґрунтованим солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості у розмірі 98 007,36 грн., яка складається з 66 423,84 грн. несплачених платежів від вартості автомобіля і 31 583,52 грн. 27 несплачених внесків за послуги позивача.

За таких обставин, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта щодо відсутності додаткових угод, які б змінювали порядок розрахунку та ціну, одностороннє нарахування позивачем заборгованості, відмінної від тієї, що була погоджена сторонами, оскільки заборгованість нарахована відповідно до умов угоди та додатків до неї, з якими ознайомлені відповідачі, та які підписані і погоджені ними. Крім того, надані відповідачами квитанції про оплату щомісячних платежів підтверджують їх згоду на відповідний розрахунок, оскільки були нараховані, відповідно до ціни, на підставі якої проводилося нарахування позовних вимог. Крім того, на спростування розрахованої позивачем заборгованості, власного розрахунку відповідачі не надали.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції правильно встановивши обставини спору дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «АВТО ПРОСТО».

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому судове рішення відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану представником - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: Є.М. Суханова

С.В. Лівінський