Ухвала

28 березня 2019 року

м. Київ

справа № 159/3809/18

провадження № 61-5572ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу моторного (транспортного) страхового бюро України, яка підписана представником Приступою Левом Любомировичем, на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у серпні 2018 року ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, звернулася з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про стягнення страхового відшкодування у розмірі 80 766,00 грн, пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 6 963,57 грн.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року, позов ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, задоволено. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування на утримання в розмірі 80 766,00 грн, пеню в розмірі 6 963,57 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

13 березня 2019 року засобами поштового зв'язку МТСБУ подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Приступою Л. Л., на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, МТСБУ просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанов суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 159/3809/18 становить 87 729,57 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 159/3809/18 є малозначною в силу вимог закону.

МТСБУ в касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та, що справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для МТСБУ. Проте МТСБУ не обґрунтовує, чому саме справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики і чому справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для МТСБУ. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду МТСБУ з оскарженими судовими рішеннями.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови Волинського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним із помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржувані рішення ухвалені у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга МТСБУ подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити моторному (транспортному) страховому бюро України у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником Приступою ЛевомЛюбомировичем, на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат