ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06 грудня 2019 року м. Чернівці Справа №727/1201/17

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Лисака І.Н., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 березня 2017 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 березня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 жовтня 2019 року заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на його оскарження. Заява мотивована тим, що ухвала про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду отримана представником відповідача 05.11.2019 року, що підтверджується результатами відстеження Укрпошти, а тому посилаючись на норми ст.354 ЦПК України просить поновити строк на апеляційне оскарження заочного рішення.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття апеляційного провадження, суд керується наступним.

Згідно з ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Вказана норма передбачає можливість оскарження рішення суду в строки, які обчислюються саме з моменту постановлення ухвали судом, аналогічний зміст було визначено в ч.4 ст.231 ЦПК України (в редакції 2004 року).

В силу пп.13 п.1 Перехідних положень ЦПК України (в редакції чинній на даний час) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження №22-ц/822/1216/19 Категорія 27

Як вбачається з матеріалів справи заочне рішення Шевченківського районного м. Чернівці ухвалене 10 березня 2017 року, тобто до набрання чинності новою редакцією ЦПК України. Таким чином, його порядок оскарження повинен здійснюватися відповідно до норм ЦПК України, які були чинні на момент ухвалення такого рішення.

Отже, норми ст.354 ЦПК України до зазначеного випадку не застосовуються.

У відповідності до ст.228 ЦПК України (в редакції 2004 року) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Статтею 231 ЦПК України (в редакції 2004 року) врегульовано порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, зокрема, частина 3 та 4 вказаної статті визначають, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.294 ЦПК України (в редакції 2004 року) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З урахуванням зазначених процесуальних норм строк на апеляційне оскарження заочного рішення у зазначеній справі почав свій перебіг 24 жовтня 2019 року та сплив з урахуванням вихідних 4 листопада 2019 року.

Навіть за доводами апеляційної скарги та за помилковою позицією апелянта про початок перебігу строку на апеляційне оскарження з часу отримання ухвали про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду 5 листопада, що підтверджується додатками до апеляційної скарги, строк на апеляційне оскарження сплив 15 листопада 2019 року.

З наведеного вбачається, що апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження заочного рішення Шевченківського районного суду від 10 березня 2017 року, а подана заява про поновлення строку на його оскарження є не обґрунтованою, по-скільки доказів, які б свідчили про поважність пропуску такого строку, стороною апелянта суду не надано.

Оскільки вказана обставина перешкоджає відкриттю провадження у справі в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для виконання вимог ухвали, а саме скаржник має право звернутись із клопотанням про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, із зазначенням інших підстав його пропуску.

Разом з тим, апеляційний суду зазначає, що право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що знаючи про судовий процес, учасник справи повинен в розумні інтервали часу вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого йому судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року).

В порушення зазначеного, апелянт навіть за умов невірного розуміння процесуальних норм, які застосовуються і регулюють строки апеляційного оскарження рішень, ухвалених до набрання чинності ЦПК України в новій редакції, помилково вважаючи його таким, що становить 30 днів, не навів мотивів очікування спливу такого в повному обсязі, подавши апеляційну скаргу в останній день 5 грудня 2019 року.

Згідно ч.2 ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357, ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 березня 2017 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, яку направити апелянту.

У випадку невиконання вимог щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин пропуску, особі, яка подала апеляційну скаргу, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис /І.Н. Лисак/