ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7062/19 Справа № 216/1534/19 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 216/1534/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Голуб О.О.

сторони:

особа, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

заявник - державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Войчук Таміла Валеріївна,

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року, яка постановлена суддею Кузнецовим Р.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської (відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні), -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2019 року державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Войчук Т.В. звернулась до суду з поданням про обмеження ОСОБА_1 , який є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Подання мотивоване тим, що на виконанні в Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває декілька виконавчих листів, а саме виконавчий лист за № 804/4201/17, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом 01.08.2017 року про стягнення боргу в розмірі 25044,70 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» на користь КЦО УПФУ; виконавчий лист за № 804/5213/17, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом 11.09.2017 року про стягнення боргу в розмірі 1475,20 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» на користь Головного УПФУ; виконавчий лист за № 904/528/18, виданий Господарським судом Дніпропетровської області 04.04.2018 року про стягнення боргу в розмірі 206323,69 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» на користь ДГП «Укргеофізика»; виконавчий лист за № 804/5/18, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом 07.02.2018 року про стягнення боргу в розмірі 4440,70 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» на користь Головного УПФУ; виконавчий лист за № 804/2086/17, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом 08.06.2017 року про стягнення боргу в розмірі 50728,91 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» на користь Головного УПФУ;

За вказаними виконавчими документами боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс», керівником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконані, виклики державного виконавця ігноруються, боржник ухиляється від їх виконання, будь-яких дій, спрямованих на їх виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з чим просив вирішити питання про обмеження у праві виїзду за кордон керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , виданий 24.04.1996 року Краснодонським МВ УМВСУ в Луганській області, адреса: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року подання державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу задоволено.

Тимчасово обмежено боржника - керівника ТОВ «Східспецсервіс» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Модрівська, 12Б/7) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язання, покладеного на нього виконавчими документами: №№804/4201/17, 804/5213/17, 904/528/18, 804/2086/17, 804/5/18, виданих Дніпропетровським окружним адміністративним судом та Господарським судом Дніпропетровської області.

Копію ухвали направлено для виконання до адміністрації Державної прикордонної служби України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала є невмотивованою та такою, що порушує норми процесуального законодавства. Так, законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. При цьому, судом не було встановлено факту саме винних дій боржника та факту його ухилення від виконання своїх зобов`язань.

Крім того, зазначає, що він не є директором ТОВ «Східспецсервіс», він не одержував жодного виклику від державного виконавця, обмеження у праві виїзду за кордон позбавить його можливості виїжджати за межі України, в тому числі і на тимчасово непідконтрольну територію України, а саме місто Краснодон Луганської області, де він постійно зареєстрований та де на даний час вимушено мешкають його дружина та дитина.

Зазначає, що у серпні 2018 року він взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, має гостру необхідність виїжджати на тимчасово непідконтрольну територію України для вирішення питання щодо перевезення сім`ї в Україну.

Також вказує, що підприємство основну господарську діяльність вело у Луганській області де воно і зареєстровано, але в зв`язку з загальновідомими обставинами підприємство не працює і не має можливості розраховуватись з боргами.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника - адвоката Жука В.В., які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на виконанні в Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувають декілька виконавчих проваджень, а саме: виконавче провадження ВП № 55494254 з примусового виконання виконавчого листа № 804/4201/17, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 01.08.2017 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» на користь КЦО УПФУ боргу в розмірі 25044,70 грн., виконавче провадження ВП № 56547669 з примусового виконання виконавчого листа № 804/5/18, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 07.02.2018 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» на користь Головного УПФУ боргу з відшкодування фактичних витрат по виплаті та доставці пенсії в розмірі 4440,70 грн., виконавче провадження ВП № 56359357 з примусового виконання виконавчого листа № 804/2086/17, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 08.06.2017 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» на користь Головного УПФУ боргу в розмірі 50728,91 грн., виконавче провадження ВП № 56641385 з примусового виконання виконавчого листа № 904/528/18, виданого Господарським судом Дніпропетровської області 04.04.2018 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» на користь ДГП «Укргеофізика» боргу в розмірі 206323,69 грн., виконавче провадження ВП № 56365708 з примусового виконання виконавчого листа № 804/5213/17, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 11.09.2017 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» на користь Головного УПФУ боргу в розмірі 1475,20 грн.,

Враховуючи значний термін невиконання боржником зобов`язань, державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Войчук Т.В. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчими документами.

Постановляючи ухвалу про задоволенні подання про обмеження ОСОБА_1 у праві тимчасового виїзду за межі України до виконання обов`язків, покладених на ТОВ «Східспецсервіс» за виконавчими документами, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, законні вимоги державного виконавця умисно не виконує.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З огляду на ст. 2 Протоколу N4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року №475/97, визначено, що на здійснення права кожного залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно статті 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966 року, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РАС «Про ратифікацію Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права та Міжнародного пакту про громадянські і політичні права» від 19.10.1973 року № 2148, передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Аналогічне положення закріплено й у статті 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Частиною другою ст.6 цього Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Відповідно до положень частини першої статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення. Такі обставини суд повинен установити, виходячи з відомостей зазначених у поданні, матеріалів виконавчого провадження та пояснень державного виконавця.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 19 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

При цьому, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та у п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, то відповідно до положень ч.2 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця, як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду, підлягають доведенню.

Із наведеного уявляється, що обмеження виїзду за кордон може бути застосоване у разі наявності доказів про свідоме злісне ухилення боржника від виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, подання державного виконавця обґрунтоване ухиленням ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс», від виконання покладеного судовими рішеннями обов`язку сплатити грошові кошти.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних відомостей, щодо свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є засновником, а не керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» ( а.с.34-38).

Відповідно довідки від 02 серпня 2018 року № 968 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування : АДРЕСА_3 .

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 не отримував жодного виклику до державного виконавця, також матеріали справі не містять взагалі доказів про направлення на адресу, як реєстрації так і фактичного місця перебування ОСОБА_1 , постанов про відкриття виконавчих проваджень відповідних виконавчих листів про виконання судових рішень.

За таких обставин колегія суддів вважає, що державним виконавцем не надано достатніх та належних доказів, які неспростовно свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судом.

Таким чином, подання Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Войчук Т.В., про обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань, покладених судовим рішенням на Товариство з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс», є недостатньо обґрунтованим, передчасним та задоволенню не підлягає.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що аналіз доказів по справі та наведених норм права дають підстави для висновку про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні вказаного подання.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Центрально - міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року скасувати.

В задоволенні подання державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Войчук Таміли Валеріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 29 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: