Справа № 405/3037/17
Провадження №2/405/761/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І., Лисонь В.В., Гершкул М.В., Шумейко Ю.В.

за участю учасників справи:

представника позивача ПАТ «Дельта Банк» - адвоката Нестерка І.О.

та представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький цивільну справу №405/3037/17 за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 20.05.2013 року позивач та відповідач шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви відповідача № 005-10512-200513. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 1 вказаного договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті гривні. Згідно з п. 2.3 частини 3 договору банк встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 50 000 грн. Відповідно до умов договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід`ємною частиною договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже і моментом укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважається дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 частини 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції.

Також зазначив, що у зв`язку з відкликанням банківської ліцензії у АТ «Дельта Банк» відповідно до Постанови Правління Національного банку України №664 від 02.10.2015 року, після спливу чергового строку ліміту кредитної лінії, відповідно до п.2.4 Частини 3 договору, був встановлений ліміт кредитної лінії в розмірі 0, 00 грн., не сплачена заборгованість за Договором визнана простроченою.

Вказав, що Банк виконав взяті на себе зобов`язання, передбачені даним договором, відкривши відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії в розмірі 50 000 грн., в свою чергу, відповідач скористалася кредитною лінією, але не виконує належним чином свої зобов`язання за договором, в зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість, яка станом на 17.05.2017 року складає 89 824,00 грн., з якої: тіло кредиту 0,00 грн., прострочене тіло кредиту 50 000 грн., заборгованість за відсотками 39 824, 00 грн., заборгованість за комісіями 0,00 грн.

Посилаючись на положення договору, норми діючого законодавства, позивач просив задовольнити позов та стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості, а також покласти на відповідача понесені судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 1 600 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2017 року відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

При цьому, судом відзначається, що 15 грудня 2017 року набрав чинності в новій редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року Цивільний процесуальний кодекс України.

Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, на підставі чого, та враховуючи, що провадження у справі відкрито до набрання чинності зазначеною редакцією Кодексу, подальший розгляд зазначеної цивільної справи судом здійснено за правилами ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» Нестерко І.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що відповідач визнає позовні вимоги в частині сплати заборгованості по тілу кредиту. Зазначила, що відповідач неодноразово зверталася до банку щодо переукладення договору, у зв`язку з ліквідацією банку, однак відповіді не отримувала, крім того, банком було закрито філії, зокрема, і в м.Кропивницькому, нові рахунки, на які необхідно було сплачувати кошти, відповідачу не були відомі, і банк її про це не повідомляв, на підставі чого відповідач не згодна з нарахуванням відсотків по кредиту. Крім того, представником відповідача підтримано подану в судовому засіданні 12.04.2018 року заяву про застосування строків позовної давності, на обґрунтування якої зазначила, що строк виконання договірних зобов`язань закінчився 20.05.2014 року, в той час як позивач звернувся до суду через три роки після спливу строку позовної давності, - 30.05.2017 року. просила застосувати сплив позовної давності та з цих підстав відмовити позивачу в задоволенні позову. Окрім того, представник відповідача також зазначила, що відповідачем не підтримується подане раніше клопотання про призначення по справі судової економічної експертизи.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, враховуючи подані учасниками справи заяви, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.05.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 005-10512-200513, за якою, відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.5 Частини 1 вказаної угоди банк відкрив відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті гривні; оформив відповідачу платіжну картку № НОМЕР_2 .

Крім того, згідно з п. 2., 2.4 Частини 3 угоди банк встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 50 000 грн., строком ліміту кредитної лінії 364 (календарні дні).

Відповідно до п.1 Частини 3 договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.1 Частини 3 договору моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже і моментом укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважається дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою.

На підставі п. 2.4 частини 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції.

Крім того, відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Кредитна картка №1 Еволюція Лояльна», з якими під підпис ознайомлена відповідач ОСОБА_1 , частка обов`язкового погашення тіла кредиту становить 2% від суми використаних коштів станом на день розрахунку; пільговий період для погашення заборгованості по кредитній лінії становить до 55 днів; держатель зобов`язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов`язкового мінімального платежу, який складається із частки обов`язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.6.1/1.6.2), процентів на недозволений овердрафт (тариф 1.6.4), штраф за прострочену заборгованість (тариф 3.1) та суми заборгованостей минулих періодів.

Відповідно до п.п.1.6.1, 1.6.2 Тарифу процент за користування відновлювальною кредитною лінією для здійснення операцій в торгово-сервісній мережі становить 0, 0001%; процент за користування відновлюваною кредитною лінією після закінчення пільгового періоду та для здійснення операцій з видачі готівки з карткового рахунку у банкоматах та/або касах банків становить 4, 00%.

Відповідно до п.1.6.4 Тарифу процент на недозволений овердрафт становить 48%.

Штраф за прострочену заборгованість обов`язкового мінімального платежу становить 0, 015, але не менше та/або не більше 75 грн. за кожен факт прострочення (п.3.1 Тарифу).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом також встановлено та не спростовано представником відповідача, що відповідач до підписання пропозиції булла ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України та відповідно до п. 2.5 Частини 3 договору, та, крім того, відповідач була ознайомлена з Правилами та Тарифами Банку.

Судом встановлено, що позивач ПАТ «Дельта Банк» взяті на себе зобов`язання за зазначеним договором виконав належним чином та у повному обсязі, наддавши відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти та можливість ними розпоряджатися відповідно до умов кредитного договору та в межах встановленого кредитного ліміту, про що свідчить виписка по рахунку клієнта ОСОБА_1 (номер основного рахунку № НОМЕР_1 ) за період з 20.05.2013 року по 03.09.2019 року, з зазначенням у ній руху коштів по рахунку, в той час як відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків виконувала неналежним чином, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість за кредитом, яка станом на 17.05.2017 року становить 89824,00 грн., з якої: тіло кредиту - 0,00 грн., прострочене тіло кредиту50000 грн., заборгованість за відсотками 39824,00 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. наданим позивачем, який приймається судом до уваги.

Зазначений розрахунок заборгованості відповідачем та в її інтересах представником не оспорений.

Крім того, за клопотанням представника відповідача позивачем надано всудове засідання виписку по рахунку клієнта ОСОБА_1 за період з 20.05.2013 року по 03.09.2019 року, при цьому, представником відповідача зазначені у виписці суми також не оспорювалися.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором абозаконом.

Нормамист. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки.

За змістом ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок.

Судом встановлено, що відповідач не виконує умови договору, а тому позивач має право вимагати від боржника погашення як кредиту, так і відсотків за користування кредитом.

При цьому, відповідач просила застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу позовної давності, у зв`язку з чим судом відзначається наступне.

Відповідно до положень ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Так, у заяві ОСОБА_1 від 08.11.2018 року, яка була адресована ПАТ «Дельта Банк» та направлена засобами поштового зв`язку 13.11.2018 року, вказано, що вона належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором № 005-10512-200513, до того часу, поки філії банку раптово не припинили свою роботу і та їх було ліквідовано. Також їй стало відомо, що банк був позбавлений ліцензії та перебуває в стадії ліквідації, у зв`язку з чим, вона призупинила сплату коштів по кредиту до вияснення обставин. Пізніше вона з`ясувала, що боржники «Дельта Банку» по кредитним зобов`язанням повинні сплачувати кошти не на рахунок банку, а на рахунок ліквідатора банку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв`язку з чим вона зверталася до банку з проханням надати нові реквізити для подальшого виконання кредитного зобов`язання. А також зазначила, що кредитор (позивач) порушує зобов`язання, оскільки відмовляється переукласти з нею новий договір, в якому потрібно вказати точні реквізити та юридичну адресу кредитора (його правонаступника, ліквідатора, тощо) та, відповідно, прийняти сплату заборгованості.

Судом відзначається, що зміст вказаної заяви свідчить про визнання відповідачем свого боргу, у зв`язку з чим строк позовної давності перервався та його перебіг почався з 08.11.2018 року.

Таким чином, суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією не пропущено, а відтак відсутні підстави для застосування наслідків його пропуску.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 року № 181 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

При цьому, суд звертає увагу, що з розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 здійснила останній платіж на виконання умов договору в розмірі 3 000 грн. 21.05.2014 року, тобто до початку процедури ліквідації банку. Тобто, впродовж періоду з червня 2014 року по жовтень 2015 року позичальником не вчинялись дії з погашення заборгованості як шляхом переказу коштів на відомі позичальнику банківські реквізити кредитора (в тому числі і шляхом переказів через інші банки) або шляхом депонування належних до виплати за кредитним договором платежів у нотаріуса на випадок відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 537 ЦК України.

Відтак, судом відзначається, що відповідачем до суду не надано доказів того, що до початку процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» нею було здійснено всі належні платежі за кредитним договором, а так само не надано відповідачем доказів на підтвердження того, що через змінені банком рахунки, на які необхідно вносити платежі, якщо такі мали місце, у відповідача не було можливості вчасно виплачувати кредит та проценти за користування ним.

Таким чином, посилання відповідача на безпідставність нарахування відсотків у зв`язку з простроченням кредитором зобов`язання, який відмовляється переукласти з нею новий договір з точними реквізитами та юридичною адресою кредитора (його правонаступника, ліквідатора, тощо) є необґрунтованими т безпідставними.

З огляду на викладене вище, оцінивши докази по справі в їх сукупності, приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні об`активні докази того, що відповідач ОСОБА_1 зверталася до банку із заявою про розірвання договору, а так само із заявою про припинення дії укладеного між сторонами 20.05.2013 року кредитного договору, судом не встановлено також, що такі дії були вчинені і зі сторони банку, суд вважає, що права позивача ПАТ «Дельта Банк» порушені неналежним виконанням зобов`язання за кредитним договором №005-10512-200513 від 20 травня 2013 року відповідачем ОСОБА_1 , на підставі чого позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», , заборгованість за кредитним договором №005-10512-200513 від 20 травня 2013 року в розмірі 89 824 (вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», , судовий збір в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147- VІІІ від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова