Справа № 348/381/19
Провадження № 22-ц/4808/984/19
Головуючий у 1 інстанції Флоряк Д. В.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Турів О.М.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Надвірнянського районного суду, ухвалене у складі судді Флоряк Д.В. 23 травня 2019 року в м. Надвірна,

в с т а н о в и в :

14.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В заяві зазначила, що згідно виконавчого листа № 348/1378/17 від 07.12.2017 року, виданого Надвірнянським районним судом, відповідач зобов`язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошові сумі у розмірі по 930 грн. на кожну дитину.

Посилаючись на те, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів її доходи значно зменшились, а витрати на утримання дітей зросли, оскільки дочка відвідує платні уроки англійської мови, син навчається в ліцеї та професійній школі в Республіці Польща, а відповідач займається виготовленням меблів та відповідно має можливість надавати кошти на утримання дітей, позивачка просила ухвалити рішення про збільшення розміру аліментів до 3000 грн. щомісячно на кожну дитину.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 23 травня 2019 року позов задоволено частково.

Постановлено збільшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.12.2017 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі по 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що сума стягуваних з відповідача аліментів на утримання дочки є нижчою від встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, який відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, врахувавши рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я, закріплені в ч. 9 ст. 7 СК України принципи справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про збільшення розміру стягуваних аліментів до 1500 грн. щомісячно.

Висновок суду про відмову в задоволенні позову в частині збільшення розміру аліментів на утримання сина обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 останній досягає повноліття, у зв`язку з чим немає підстав для зміни розміру аліментів на його утримання.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність рішення суду.

Апелянт не погоджується з висновком суду про зміну матеріального стану позивачки, оскільки остання не подала доказів її роботи в Республіці Польща, а довідки та фіскальні чеки про оплату навчання сина не є належними доказами так як написані польською мовою та надані без офіційного перекладу.

Також відповідач вказує на те, що відповідно до ст. 192 СК України зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, що підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитинну, не є підставою для зміни розміру аліментів.

Апелянт також посилається на правовий висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 12.09.2018 року у справі № 459/2181/17 про те, що збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів.

ОСОБА_2 вважає безпідставним посилання у рішенні суду як на підставу збільшення розміру аліментів на значне зростання споживчих цін на продовольчі товари, одяг та комунальні послуги, оскільки ст. 192 СК України містить вичерпний перелік підстав для збільшення або зменшення розміру аліментів.

Просить рішення суду в частині задоволення позову скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначила, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів її доходи значно зменшились, а утримання дітей потребує навпаки більших витрат, оскільки діти навчаються, їм цікаво читати книжки, відвідувати музеї, галереї, додаткові заняття. Також вказала, що всі необхідні речі для дітей вона купує самостійно. Відповідач займається виготовленням меблів та не подав доказів свого важкого матеріального становища чи важкого стану здоров`я, що перешкоджає йому заробляти кошти та утримувати дітей.

Просить рішення суду залишити без зміни.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 17.04.2000 року по 09.08.2010 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_5 - дочка ОСОБА_4 , які після розлучення сторін проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні (а.с. 4, 5, 7).

Згідно виконавчого листа № 348/1378/17 від 20.12.2017 року, виданого Надвірнянським районним судом, відповідач зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошові сумі у розмірі по 930 грн. на кожну дитину.

Статтею 180 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду (ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України).

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну дитину віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 не надала доказів покращення матеріального становища відповідача, зміни свого матеріального становища чи погіршення стану здоров`я дитини.

Однак, враховуючи те, що стаття 192 СК України не містить вичерпного переліку підстав для зміни розміру аліментів, а також врахувавши, що з часу присудження аліментів в розмірі 930 грн. щомісячно на утримання дітей економічна ситуація в країні змінилася в сторону погіршення матеріального становища всіх верств населення, внаслідок постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний розмір аліментів не є достатнім для забезпечення необхідних потреб дитини та є меншим за мінімальний гарантований розмір аліментів, визначений ст. 182 СК України, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача слід збільшити до 1500 грн. щомісячно.

Посилання апелянта на те, що довідки та фіскальні чеки про оплату навчання сина у Польщі не є належними доказами, як такі, що написані польською мовою та надані без офіційного перекладу, не приймаються до уваги, оскільки у зв`язку з досягненням сином Олегом , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття суд відмовив у задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів на його утримання.

Колегія суддів також враховує відсутність у відповідача інших дітей, непрацездатних дружини та батьків, а також те, що відповідач є фізично здоровим та працездатним, а отже спроможним платити аліменти у визначеному судом розмірі.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Надвірнянського районного суду від 23 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 30 липня 2019 року.