У Х В А Л А

29 липня 2019 року

м. Київ

справа №318/1345/17

провадження № 61-5417ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В.М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 17 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний Нотаріус Мелітопольського нотаріального округу Запорізької області Земенкова Юлія Анатоліївна, приватний нотаріус Кам`янсько-Дніпровського нотаріального округу Запорізької області Осипенко Василь Володимирович, про визнання договорів купівлі-продажу частково недійсними,

В С Т А Н О В И В :

22 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до поштового відділення касаційну скаргу, яка надійшла до Верховного Суду 25 червня 2019 року та була зареєстрована в суді касаційної інстанції 04 липня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли Цивільним процесуальним кодексом України встановлено неможливість такого поновлення.

ОСОБА_1 просить поновити пропущений ним строк посилаючись на те, що вперше зі скаргою на це судове рішення звернувся до суду в межах строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України, а саме 15 серпня 2018 року, проте ухвалою судді Верховного Суду від 19 листопада 2018 року його скарга була повернута.

В березні 2019 року ОСОБА_1 повторно звернувся із касаційною скаргою на це судове рішення до Верховного Суду та просив поновити йому строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2019 року ОСОБА_1 було поновлено строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Запорізької області від 17 липня 2018 року за цих обставин, а саме, що вперше зі скаргою на судове рішення він звернувся до суду 15 серпня 2018 року, тобто в межах строку.

Проте, у зв`язку з несплатою ним судового збору його касаційну скаргу було визнано неподаною та повернуто ухвалою Верховного Суду від 23 травня

2019 року.

Ураховуючи наведене, не є поважними наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на касаційне оскарження при поданні ним касаційної скарги 26 червня

2019 року за цих же обставин, оскільки такі причини були визнані поважними при поданні ним касаційної скарги в березні 2019 року..

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Отже, ОСОБА_1 необхідно надати інші належні та допустимі докази на підтвердження поважності причин для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення при поданні ним касаційної скарги в червні

2019 року, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Також касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України особою, яка подає касаційну скаргу не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, згідно з пунктом 7 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду скаржник має сплатити судовий збір в розмірі 200 відсотків скарги, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як убачається з оскаржуваної постанови, позивачка звернулася до суду з позовом у 2017 році та просила суд визнати недійсним в частині покупця договір купівлі-продажу земельної ділянки; визнати її позивачку покупцем за договором купівлі-продажу земельної ділянки; визнати недійсним в частині покупця договір купівлі-продажу житлового будинку від 11 березня 2016 року; визнати її позивачку, покупцем за договором купівлі-продажу житлового будинку від 11 березня 2016 року.

Тобто, під час звернення до суду з позовом було заявлено чотири вимоги немайнового характеру.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено, що з 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для однієї працездатної особи становить 1600 гривень.

Оскільки предметом позову є чотири вимоги немайнового характеру, то розмір судового збору, який підлягав сплаті при подачі позову до суду першої інстанції становив 2560 грн (1600х0,4х4).

Таким чином, з урахуванням положень пункту 7 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 5120 грн (2560х200%).

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно сплатити за подачу до суду касаційної скарги 5120 грн (2560х200%) судового збору та навести інші причини поважності пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення.

На підтвердження сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі необхідно надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 127, 185, 390, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Запорізької області від 17 липня 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 17 липня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко