09.12.2019 Справа № 756/2629/19
Унікальний № 756/2629/19
Провадження № 2/756/3456/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Дрончак Д.А.

позивача ОСОБА_1

представника ПрАТ «АК «Київводоконал» Гуртової К.В.

представника КП «Київтеплоенерго» Ніколаєнка О.В.

представника КП «Керуюча компанія з

обслуговування житлового фонду

Оболонського району міста Києва» Коваленка О.О.

представника КП «Головний

інформаційно-обчислюваний центр» Науменка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва», Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоконал», Комунальне підприємство «Київтеплоенерго», Комунальне підприємство «Київкомунсервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислюваний центр», Акціонерне товариство «Київгаз» про усунення перешкод в користуванні спільною частковою власністю та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що вона є власником 3/8 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Співвласником 5/8 частин вказаної квартири є відповідач ОСОБА_2 .

З попереднім співвласником квартири ОСОБА_3 без підписання договору домовилися і встановили порядок користування квартирою, а саме: в його користуванні перебувала кімната площею 18,6 кв.м., а в її позивача користуванні - кімната площею 11,1 кв.м., що відповідає їх часткам у вказаних квартирах. Решта приміщень перебували у спільному користуванні.

Крім цього, за письмовою згодою з попереднім співвласником ОСОБА_4 домовились про розподіл обов`язку укладання Договорів про надання житлово-комунальних послуг пропорційно часткам кожного у вказаній квартирі. Внаслідок чого, на її ім`я ОСОБА_1 був укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання від 14.03.2014 року. А на ім`я попереднього співвласника ОСОБА_4 були укладені і залишаються такими на даний час договори про надання послуг: з утримання будинків та прибудинкових територій; з холодного водопостачання та водовідведення, водовідведення гарячої води; з гарячого водопостачання та центрального опалення; з вивезення побутових відходів; з постачання електроенергії.

Зазначає, що оскільки співвласником після ОСОБА_4 стала відповідач ОСОБА_2 , то з переходом права власності до відповідача перейшов і обов`язок переукладення вказаних договорів у зв`язку зі зміною сторони Договору. Проте, її пропозиції відповідач залишила без реагування

Вказує, що нею за попереднього співвласника, за її кошти були встановлені в кухні вікно енергозберігаюче з напиленням марки «Кьомерлінг» та підвіконня «Данке», а також мийка виробництва Чехії.

Кухня була обладнана 4-комфортною газовою плитою ПГ-4 «Дружковка» з духовкою в робочому стані та з великою кришкою, що підтверджується записом в п.1.5 «Характеристика газових приладів і пристроїв наявних у споживача на момент укладення договору» вищевказаного договору про надання населенню послуг з газопостачання Т-32070314 від 14.03.2014 року .

Зазначає, що без її згоди, всупереч встановленому порядку та без внесення змін до чинного договору укладеного, на її ім`я, відповідач демонтувала та вивезла з кухні 4-комфортну газову плиту «Дружковка» з духовкою в робочому стані. А замість неї встановила 2-х комфортну газову вбудовану панель (без духовки), що вдвічі дешевша, за їх спільну 4-х комфортну газову плиту. Чим створила перешкоди в приготуванні їжі, оскільки для постійного проживання двох співвласників 2-комфортної газової плити замало. Окрім того, відповідач над цією газовою панеллю на висоті лише 45 см над конфорками повісила тумбочку, яка нагрівається щоразу при ввімкненні плити, чим порушила вимоги пожежної безпеки. (Наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015 року «Про затвердження Правил безпеки систем газопостачання» (розділ У5 Вимоги безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будинків ч.5.5.-5.-7). А також порушила ДБН -В 2.5 - Мінрегіонбуду України «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі і споруди. Газопостачання. внутрішнє влаштування газопостачання. Загальні вказівки. Газопостачання житлових будинків», відповідно до яких п.6.44 «встановлення газової плити слід передбачати біля стіни із негорючих матеріалів на відстані не менше 6 см. Ізоляцію передбачається від підлоги і повинна виступати на габарити плити на 10 см з кожного боку по горизонталі і не менше 80 см зверху. Тривале за часом приготування їжі на плиті стало взагалі неможливим.

Місце, де раніше була встановлена 4-х комфортна газова плита, відповідач зайняла своїм холодильником, що зменшило площу, яка перебуває в спільному користуванні.

Також зазначає, що відповідачем порушено і технічні вимоги із вентиляції в приміщеннях загального користування співвласників вказаної квартири. Оскільки відповідач без її на те згоди і всупереч встановленому порядку, закрила вентиляційні канали в приміщенні кухні та ванної кімнати - наполовину, а в туалеті - закрила вентиляційний канал повністю.

В кухні продукти згоряння та шкідливі випари від нагрівання тумбочки не виходять через запроектовану вентиляцію, а створюють небезпеку для здоров`я проживаючих.

Також зазначає, що без її згоди відповідач демонтувала електричну розетку у ванній кімнаті, чи теж створила незручності (унеможливила користування у ванній електроприладами - засобами догляду за тілом, шкірою, унеможливила встановлення сушарки тощо). Без її згоди відповідач демонтувала та заштукатурила дві окремі електророзетки біля столу на кухні, натомість вивела «двійничок» біля підлоги. Для користування електроприладами їх необхідно ставити на підлогу, що є порушенням санітарних вимог.

В приміщенні туалету відповідач перекрила вільний доступ до приладу обліку холодного водопостачання, закривши вказаний прилад разом з вузлами його встановлення плитою OSB, закріпленою та цвяхах. Чим створила труднощі для зняття показників і унеможливила повірку приладу.

Відмова відповідача від узгодження з нею проведення переобладнання в квартирі, а також відмова від укладення договорів з постачальниками житлово-комунальних послуг та утриманні спільного майна, вказує , що змушує її звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав.

У зв`язку з чим просить суд зобов`язати відповідача укласти договори на постачання житлово-комунальних послуг в зв`язку зі зміною співвласника квартири АДРЕСА_1 : 1 ) з утримання будинків та прибудинкових територій; 2) з холодного водопостачання та водовідведення гарячої води; 3) з гарячого водопостачання та центрального опалення; 4) з вивезення побутових відходів; 5) з постачання електроенергії.

Зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом приведення її до попереднього стану, а саме: 1) встановити в приміщенні кухні газовий прилад - 4 комфортну плиту з духовкою; 2) відкрити вентиляційні канали в ванній кімнаті, кухні та туалеті; 3 ) встановити електричні розетки в кухні та ванній кімнаті; 4 ) відновити вільний доступ до приладу обліку холодного водопостачання , розташованого в туалеті. Стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 05.04.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Відповідач направила відзив на позов в якому зазначила, що придбати частину квартири вмовила її позивач. Зазначає, що квартира була в жахливому стані, а тому вони в ній зробили ремонт, який проводився за згодою позивача. Також зазначає, що газова плита Дружковка, 1976 р. випуску перебувала в аварійному стані. Двоконфорочну газову поверхню встановили за згодою позивача, яка посилалася, що користується лише мультиваркою. Враховуючи конфлікти, які почали виникати з позивачкою, мама відмовилася переїхати до квартири, а тому вони вирішили продати належну їм частку в квартирі.

Окрім того, зазначає, що позивач є співвласником квартири ще з 2006 року і всі оригінали документів на квартиру, технічний паспорт, копії паспортів лічильників холодної та гарячої води, а також копія свідоцтва про повірку лічильників, знаходяться у неї і вона відмовляється їх надавати.

Зазначає, що якщо особа користується і сплачує за надані їй послуги, договір діє за замовчуванням.

З моменту покупки житла оплачує комунальні послуги у відповідності до її частини квартири. Вказує, що судовий позов має штучний характер, а тому просила суд залишити позов без задоволення, також заперечувала проти стягнення витрат в розмірі 20 000 грн. на правничу допомогу. Також подала заяву про розгляд справи без її участі.

02.05.2019 року позивач направила відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідач своїм відзивом фактично визнала її позовні вимоги.

Представник третьої особи ТОВ «Київські енергетичні послуги» направив суду пояснення на позов в яких зазначив, що взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії». В даному випадку, відповідно до вимог чинного законодавства, по перше, попередній споживач зобов`язаний повідомляти про припинення користування електричною енергією, а новий - звернутися для укладення договору. Враховуючи те, що квартира знаходиться у спільній власності, необхідна письмова згода всіх співвласників (користувачів) об`єкту (приміщення ) на укладення договору з одним із співвласників (користувачів). Також ПРРЕЕ встановлені умови за яких здійснюється постачання електричної енергії. Лише за умов виконання всіх вищевказаних вимог можливим є укладення договору про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги.

Представник третьої особи: представник Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» суду надав пояснення в яких зазначив, що співвласники квартири за адресою: АДРЕСА_1 є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення. Відмова від отримання вказаних послуг не надходила, а тому отримують послуги відповідно до оферти.

Представник третьої особи: представник КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київкомунсервіс» подало заяву в які вказує, що позивач з заявою для укладення договору до них не звертався, а тому ними права позивача ніяким чином не порушено.

Ухвалою суду від 11.07.2019 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи залучено АТ «Київгаз».

В судовому засіданні позивач позов підтримала, з обставин викладених в позові та просила суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судові засідання не з`являлася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без її участі.

Представники третіх осіб: ПрАТ «Київводоканал», КП «Київтеплоенерго», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м.Києва, представник КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» в судовому засіданні посилалися на те, що ними не порушено прав позивача.

Представники третіх осіб : КП «Київкомунсервіс», ТОВ «Київські енергетичні послуги», АТ «Київгаз» в судові засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі.

Вислухавши пояснення позивача, третіх осіб, дослідивши письмові докази суд встановив наступне.

Позивач є власником 3/8 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом.

Співвласником 5/8 частин вказаної квартири є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.09.2018 року.

Згідно зі ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку у праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ст.ст. 391, 392 ЦК України власник майна може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями пов`язаними зі спільним майном.

Нормою ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений в п. 5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Також, згідно з ч.1 і 2 ст.633 ЦК України, публічний договір - це договір, в якому одна сторона взяла на себе обов`язок здійснювати надання послуг кожному, хто до неї звернеться.

Зазначений тип договору є публічною офертою, тобто, якщо особа користується і сплачує за надані їй послуги, договір діє за замовчуванням.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення позивача від оплати послуг у повному обсязі.

У суду відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача, як того просить позивач, укласти договори на постачання житлово-комунальних послуг в зв`язку зі зміною співвласника квартири АДРЕСА_1 : 1) з утримання будинків та прибудинкових територій; 2) з холодного водопостачання та водовідведення гарячої води; 3) з гарячого водопостачання та центрального опалення; 4) з вивезення побутових відходів; 5) з постачання електроенергії, оскільки сторони є вільними в укладенні договорів і позивач, яка є співвласником квартири також не позбавлена права на їх укладення.

Разом з тим слід зазначити, що якщо співвласник квартири, або інша особа яка проживає в квартирі ухиляється від обов`язку з утримання квартири, в тому числі і від сплати комунальних послуг, оплати за спожиту електроенергію, то відповідні кошти можуть бути стягнуті з них в судовому порядку за позовом іншого співвласника, який поніс такі витрати, за підстав передбачених цивільним або житловим законодавством.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стосовно вимоги про зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом приведення її до попереднього стану, а саме: відкрити вентиляційні канали в ванній кімнаті, кухні та туалеті; встановити електричні розетки в кухні та ванній кімнаті; відновити вільний доступ до приладу обліку холодного водопостачання, розташованого в туалеті, то суд вважає, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, оскільки свої вимоги позивач доводила наданими суду фотографіями, разом з тим суд вважає, що лише на підставі наданих суду фотографій неможливо вирішити спір.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стосовно вимоги про зобов`язання відповідача встановити в приміщенні кухні газовий прилад 4-х комфортну плиту з духовкою, то суд вважає, що дійсно в спірній квартирі мало місце втручання в газопостачання. Однак у спосіб визначений позивачем суд позбавлений можливості вирішити спір та зобов`язати відповідача втручатися в прилади газопостачання, оскільки це буде протирічить Правилам безпеки систем газопостачання. Нормативно правове регулювання заміни газового обладнання населенням у своїх житлових приміщеннях регулюється Правилами безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 за № 285. Установка газового обладнання повинна здійснюватися тільки співробітниками підприємства, у якого є ліцензія та дозвіл на такий вид діяльності.

З огляду на викладене суд доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09 грудня 2019 року.

Суддя