Справа № 463/2513/15-ц
Провадження № 2/463/184/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:головуючого судді Шеремети Г.І.

з участю секретаря судових засідань Козак О.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третіх осіб: органу опіки та піклування Солом`янської районної державної адміністрації м.Києва, Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення батьківства, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 з позовом до відповідача ОСОБА_3 про встановлення батьківства. Просить встановити, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язати Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за №227 від 07.02.2002 року зазначивши у графі відомості про батька - ОСОБА_3 .

Позов мотивує тим, що вона з 1996 року по 1998 рік підтримувала з відповідачем дружні відносини, вони часто зустрічались, в них виникала інтимна близькість. Оскільки відповідач ОСОБА_3 був одружений відносини між ними було перервано. Однак у 2001 році вони знову зустрілись, під час даної зустрічі в них був інтимний зв`язок. Через місяць вона дізналась, що завагітніла, про що повідомила відповідача ОСОБА_3 , який запропонував їй зробити аборт. Від даної пропозиції вона відмовилась. ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила дочку ОСОБА_4 . Відповідач відмовився подати в органи РАЦС заяву про визнання батьківства, та жодної матеріальної допомоги позивачці не надає. У зв`язку з цим позивач звернулась до суду з даним позовом, який просить задоволити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в позові. Просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив. В попередніх судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечував з підстав його необґрунтованості та безпідставності.

Представники третіх осіб органу опіки та піклування Солом`янської районної державної адміністрації м.Києва, Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засіданні не з`явились, про день та час судового засідання були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Ухвалою судді від 18.06.2018 року справу прийнято до свого провадження з призначенням справи до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 06.11.2018 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 25.11.2019 року позов в частині вимог про стягнення аліментів залишити без розгляду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернувшись до суду з вимогою про встановлення батьківства відповідача щодо її доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мотивує таку тим, що протягом тривалого періоду часу зустрічалась з відповідачем, перебувала з ним в інтимній близькості. Про факт зачаття та народження дитини відповідач в повній мірі обізнаний.

Відповідно до копії свідоцтва про народження від 07 лютого 2002 року батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено ОСОБА_5 . Як пояснила позивачка відомості про батька ОСОБА_5 до актового запису про народження від 07 лютого 2002 року № 227 при реєстрації народження дитини вчинено на підставі її заяви, як матері дитини.

У зв`язку із запереченням стороною відповідача свого батьківства щодо неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухвалою суду від 18.04.2019 року призначено по справі судово генетичну експертизу для встановлення кровного споріднення між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також вирішення питання про те, чи являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біологічним батьком ОСОБА_6 Феодори, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано сторони по справі, в тому числі відповідача ОСОБА_3 , з`явитись до експертної установи у визначений експертом час з метою відбору необхідних зразків для проведення судово-генетичної експертизи. Роз`яснено учасникам процесу положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, згідно якого у разі ухилення учасника справи, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

10.09.2018 року на адресу суду скеровано матеріали справи разом із повідомленням експертної установи - компанії "ДНК Центр" про неможливість проведення експертизи та залишення ухвали суду без виконання у зв`язку з неявками ОСОБА_3 для здійснення відбору зразків біологічного матеріалу (букального епітелію) для проведення ДНК досліджень на предмет встановлення батьківства.

Крім того, слід зазначити, що судово генетична експертиза по даній справі призначається не в перший раз. Така призначалась і ухвалою суду від 01.03.2018 року за попереднього складу суду (суддя Лакомська Ж.І.). Однак, ухвала виконана також не була у зв`язку з неявками ОСОБА_3 для здійснення відбору зразків біологічного матеріалу.

Суд вважає, що така поведінка відповідача свідчить про свідоме та систематичне ухилення від участі у проведенні судово-генетичної експертизи. Крім того, відповідачем не представлено суду належних та допустимих доказів на спростування факту походження дитини від нього та відсутності кровного споріднення між ним та дитиною.

Статтями 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з частинами другою-четвертою статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

У пунктах 4, 5, 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Відповідно до статей 263,265 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 109 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Також Європейський суд з прав людини у справі Калачева проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року наголосив, що в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність істотно перевищує будь-які інші докази, надані сторонами з метою підтвердження або спростування оспорюваного батьківства.

Згідно положень ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Судово-генетична експертиза, призначена по справі ухвалами від 01.03.2018 року, 18.04.2019 року на предмет того, чи є відповідач батьком дитини, не була проведена у зв`язку з неявкою відповідача до експертної установи.

З урахуванням системного та неодноразового ухилення відповідача від проведення судово-генетичної експертизи шляхом нез`явлення до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів, що, на думку суду, свідчить про його зловживання своїми процесуальними правами та небажання отримати висновки щодо походження дитини, а відтак вказане надає суду можливість визнати факт, який він заперечує та встановити походження дитини від відповідача ОСОБА_3 . Вказане рішення суд приймає враховуючи при цьому інтереси неповнолітньої дитини. Зокрема, і психологічне значення для дитини рішення суду про визнання батьківства, оскільки завдяки цьому рішенню дитина одержує можливість реалізувати своє природне право знати свого батька.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,354,355 ЦПК України, ст..121,125,128,134 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), третіх осіб: органу опіки та піклування Солом`янської районної державної адміністрації м.Києва (місцезнаходження: 03020, м.Київ, пр.-т.Повітрофлотський, 41), Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (місцезнаходження: 03067, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, 1/28) про встановлення батьківства задоволити.

Встановити, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за №227 від 07.02.2002 року зазначивши у графі відомості про батька - ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 243 (двісті сорок три) гривні, 60 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 05 грудня 2019 року.

Суддя: Шеремета Г. І.