У Х В А Л А

28 березня 2019 року

м. Київ

справа № 720/362/18

провадження № 61-5880ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПАТ «СК «Українська страхова група») про стягнення 93 516,31 грн страхового відшкодування. Позов обґрунтовано тим, що 11 серпня 2017 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі - ТОВ «Порше Лізинг Україна») укладено договір про фінансовий лізинг №00014433, об'єктом якого був транспортний засіб «Volkswagen Polo». 18 серпня 2017 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ПАТ «СК «Українська страхова група» підписано додаток до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-00270. У грудні 2017 року мав місце страховий випадок за участю зазначеного автомобіля марки «Volkswagen Polo», державний номер НОМЕР_1, цивільно-правову відповідальність якого застраховано відповідачем. Згідно зі звітом про оцінку вартості майнового збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) від 13 грудня 2017 року №42-1445, складеного ОСОБА_2 на замовлення ПАТ «СК «Українська страхова група», ринкова вартість КТЗ до пошкодження складала 234 111,32 грн, а вартість його відновлювального ремонту складає 221 137,14 грн. У лютому 2018 року ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатило ОСОБА_1 40 870,00 грн страхового відшкодування. Позивач вважав, що з метою визнання пошкодженого автомобіля конструктивно загиблим, відповідачем умисно завищено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, тому вимагав проведення додаткової експертизи. Посилаючись на те, що згідно з експертним висновком автотоварознавчого дослідження від 23 лютого 2018 року № 03/01-02-18, проведеного ОСОБА_3, ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Polo», державний номер НОМЕР_1 до пошкодження складала 206 962,11 грн, а вартість відновлювального ремонту складає 133 159,50 грн, просив суд стягнути 93 516,31 грн невиплаченого страхового відшкодування.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 75 060,00 грн невиплаченого страхового відшкодування.Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «СК «Українська страхова група» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

19 березня 2019 року ПАТ «СК «Саламандра Україна» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2019 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв'язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 93 516,31 грн страхового відшкодування. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і заявник на такі не посилається.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2018 року та постанова Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2019 року у постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник