Справа № 567/98/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.19 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Самолюк А.В.

з участю:

позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1

відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2

представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 4500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно.

На обгурнутвання позову зазначає, що з 21.01.2004 року перебувала у шлюбі з відповідачем та рішенням Острозького районного суду від 04.10.2017 року шлюб між сторонами розірвано. При цьому вказує, що від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні.

Вказує, що не має можливості надати синам належного утримання, достатнього для їх віку, оскільки не працює та її дохід складається із соціальних виплат на дітей та допомоги на дитину з інвалідністю.

Одночасно пояснила, що відповідач ОСОБА_2 проживає окремо та з липня 2018 року ухиляється від участі в утриманні спільних дітей, хоча має всі можливості брати достатню, належну та регулярну участь в матеріальному утриманні синів.

Зазначила, що відповідач за віком, станом здоровя є працездатним, тобто має фізичну можливість працювати, офіційно не працює, однак, регулярно їздить на заробітки в м.Київ, де надає послуги, повязані з будівельними роботами.

Вказує, що їй не відомо про наявність у відповідача власного рухомого та нерухомого майна, грошових заощаджень, при цьому зазначає, що інші особи на його утриманні не перебувають, стан здоровя відповідача задовільний.

Просить позов задоволити і стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 4500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Суд, розглянувши справу відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України за правилами загального позовного провадження, встановив наступне.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено сторонам строки для подання письмових заяв по суті позову.

04 лютого 2019 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву ОСОБА_1, в якому ОСОБА_2 позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення.

При цьому, зазначає, що ним неоспорюються обставини щодо реєстрації та розірвання шлюбу, а також наявності від шлюбу двох спільних дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Інші обставини відповідач не визнає та заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, вказуючи, що бере постійну, належну та достатню матеріальну участь в утриманні неповнолітніх дітей, постійно спілкується з синами та приймає участь у їх вихованні.

12 лютого 2019 року на адресу суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив відповідача, в якій позивач просить відхилити заперечення ОСОБА_2 проти позову про стягнення аліментів. При цьому вказує, що жодних доказів належної та регулярної участі в утриманні дітей відповідач не надав, зокрема доказів сплати грошових коштів, купівлі дітям речей першої необхідності тощо.

А тому просить позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволити повністю.

Водночас, 04 лютого 2019 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключнення запису про батька з актового запису про народження дитини.

Ухвалою суду від 13 лютого 2019 року прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключнення запису про батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та визначено сторонам строки для подання письмових заяв по суті справи.

При цьому, на обгрунтування зустрічної позовної заяви, ОСОБА_2 вказує, що відповідно до повторного свідоцтва про народження ОСОБА_6 його матірю вказана ОСОБА_1, а він батьком.

Однак, зазначає, що був записаний батьком ОСОБА_6 відповідно до положень ст.122 СК України за фактом перебування з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, проте на даний час йому стало відомо, що він не є біологічним батьком ОСОБА_6

На підставі викладеного, просить виключити запис про нього, як батька, з актового запису про народження ОСОБА_6

06.03.2019 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку та заперечення на відповідь на відзив.

При цьому ОСОБА_2 вказує, що пропустив строк для подання такого заперечення з поважних причин, оскільки у встановлені судом строки, а саме в період з 22.02.2019 року по 05.03.2019 року перебував на амболаторному лікуванні в ФАП с.Хорів з діагнозом Гостра вірусна інфекція.

При вирішенні питання про поновлення ОСОБА_2 строку для подачі заперечення, суд виходить з наступного.

Частиною 4 статті 180 ЦПК України визначено, що заперечення подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання заперечення, який дозволить іншим учасникам справи отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року було встановлено відповідачу строк три дні з дня отримання відповіді на відзив, протягом якого він має право подати суду заперечення.

З пояснень відповідача вбачається, що копію відповіді на відзив ним було отримано 22.02.2019 року, таким чином, останнім день встановленого строку для подання заперечень було 25.02.2019 року.

Однак, заперечення ОСОБА_2 надійшли на адресу суду 06.03.2019 року.

Водночас, з довідки, виданої 05.03.2019 року фельдшером ФАП с.Хорів, вбачається, що в період з 22.02.2019 року по 05.03.2019 року ОСОБА_2 перебував на амболаторному лікуванні у вказаному закладі з діагнозом Гостра вірусна інфекція.

Таким чином, суд вважає поважними причини пропуску ОСОБА_2 встановленого ухвалою суду строку, для подання заперечення.

При цьому, із заперечень ОСОБА_2 вбачається, що відповідач не згідний із відповідю позивача на відзив та заперечує її. Окрім того, відповідач зазначає, що приймає належну участь в утриманні неповнолітніх дітей, зокрема, 15.08.2018 року ним для спільних з ОСОБА_1 дітей було придбано мобільний телефон на суму 2199 грн., 23.12.2018 року дитячі черевики на суму 625 грн. та ліки на загальну суму 166,85 грн., 03.03.2019 року мобільний телефон, програмний продукт та чохли, на загальну суму 2216 грн.

В підготовчому судовому засіданні позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 заявила клопотання про зменшення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

При цьому вказала, що зустрічний позов про виключення запису про ОСОБА_2, як батька, з актового запису про народження ОСОБА_6 визнає в повному обсязі, а тому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання двох неповнолітніх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 1300 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

На обгрунтування своїх позовних вимог вказує, що від спільного шлюбу у них з ОСОБА_2 є двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які з липня 2018 року проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні.

При цьому, зазначає, що ОСОБА_2 належної та достатньої участі в утриманні неповнолітніх синів не бере.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 зменшенні позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 1300 грн. на кожну дитину визнав в повному обсязі.

При цьому, підтримав заявленні ним позовні вимоги про виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження ОСОБА_6

На обгрунтування зазначених вимог вказав, що за фактом перебування у зареєстрованому з ОСОБА_1 шлюбі, був записаний батьком ОСОБА_6 Однак, зазначає, що йому стало відомо, що він не є біологічним батьком малолітнього ОСОБА_6, а тому просить виключити запис про нього, як батька, з відомостей про народження дитини.

Окрім того, з врахуванням визнання ОСОБА_1 зустірічної позовної заяви, просить не вирішувати подане ним до суду клопотання про призначення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації по вказаній справі.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За правилами ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд з врахуванням того, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Острозького районного суду від 04.10.2017 року встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 21.01.2004 року та шлюб було розірвано 04.10.2017 року.

Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії І-ГЮ №301239, виданого 30.10.2018 року виконавчим комітетом Хорівської сільської ради Острозького району, ОСОБА_4 народився 25.10.2004 року та його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Окрім того, з повторного свідоцтва про народження серії І-ГЮ №301238, виданого 30.10.2018 року виконавчим комітетом Хорівської сільської ради Острозького району, вбачається, що ОСОБА_5 народився 02.12.2007 року та його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

З довідок управління соціального захисту населення Острозької РДА №54 від 15.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини та її розмір за період з липня 2018 року по грудень 2018 року складає 8910 грн. та отримана нею державна соціальна допомога дітям з інвалідністю за аналогічний період становить 12003 грн. 40 коп.

Окрім того, з виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1847, медичного висновку №159 від 12.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_5 є дитиною з інвалідністю.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на даний час позивач та відповідач разом не проживають, їх діти проживають з позивачем та знаходяться на утриманні матері, а відповідач належної участі в утриманні дітей не бере.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Будучи батьком дітей, ОСОБА_2 своїх дітей належним чином не утримує, хоча зобовязаний це робити. При цьому суд виходить з того, що відповідач позов, з врахуванням зменшених позовних вимог, визнав повністю.

Таким чином, загальний розмір утримання дітей від відповідача є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не бере належної участі в утриманні дітей.

Оскільки відповідач, будучи батьком дітей, на даний час своїх дітей належним чином не утримує, хоча зобовязаний це робити, то з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, наявні правові підстави для визначення розміру аліментів з ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В той же час, при вирішенні позову суд виходить з того, що відповідач не заперечив наявності у нього можливості утримувати дітей.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує, що інші особи на утриманні у відповідача не перебувають, окрім того відповідач в судовому засіданні підтвердив наявність у нього житлового будинку, вказав, що отримує тимчасові, періодичні доходи та зазначив про відсутність у нього рухомого майна.

Окрім того, судом береться до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей та сторін.

Суд бере до уваги той факт, що неповнолітній ОСОБА_5 хворіє та є дитиною з інвалідністю, що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється відповідачем. Однак, позивач не обгрунтовує розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 необхідністю лікування неповнолітнього ОСОБА_5 чи наявністю інших додаткових витрат, повязаних із хворобою.

Водночас, судом враховується, що згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 01.01.2019 р. - в розмірі 2027, з 1 липня 2019 року 2118 грн., з 1 грудня 2019 року 2218 грн.

Таким чином на даний час мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 років не може бути меншим ніж 1013,50 грн.

Запропонований позивачем до стягнення розмір аліментів на дітей є більшим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак, з врахуванням визнання відповідачем позову та враховуючи, що відповідач не заперечив можливість забезпечити утримання дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 1300 грн. на кожну дитину щомісячно.

При вирішенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про ОСОБА_2, як батька, з актового запису про народження ОСОБА_6, суд виходить з наступного.

З свідоцтва про народження серії І-ГЮ №185367, виданого 14.05.2013 року відділом ДРАЦС ГТУЮ Острозького РУЮ у Рівненській області, вбачається, що ОСОБА_6 народився 26.04.2013 року та його батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Водночас, з пояснень відповідача (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 в судовому засіданні встановлено, що відомості про нього, як батька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, були записані відповідно до ст.122 СК України, тобто за фактом перебування у зареєстрованому з ОСОБА_1 шлюбі.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 04.10.2017 року та ОСОБА_2 стало відомо, що він не є біологічним батьком ОСОБА_6

Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

При вирішенні позовних вимог щодо виключення запису про ОСОБА_2, як батька, з актового запису про народження ОСОБА_6, суд виходить з того, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 визнала позов ОСОБА_2 в повному обсязі та підтвердила відсутність кровного споріднення між ОСОБА_2 та ОСОБА_6

При цьому, суд бере до уваги, що визнання ОСОБА_1 позовних вимог ОСОБА_2 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Окрім того, суд враховує, що за таких обставин, відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 відмовився від поданого ним клопотання про проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеними ті обставини, що ОСОБА_2 не є батьком ОСОБА_6, а тому враховуючи визнання ОСОБА_1 зустрічної позовної заяви, позовні вимоги про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про ОСОБА_2, як батька, ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі ст.105, 110, 136 Сімейного кодексу України, керуючись ст.5, 12, 13, 142, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини задоволити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 (с.Хорів, вул.Соколюка, 58 Острозького району Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, в розмірі 1300 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно починаючи з 18.01.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (с.Хорів, вул.Соколюка, 58 Острозького району Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Виключити з актового запису №66, складеного 14.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, про народження дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, відомості про ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, як батька цієї дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (с.Хорів, вул.Соколюка, 58 Острозького району Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_1) 384 грн. 20 коп. витрат на сплату судового збору.

Повернути ОСОБА_2 (с.Хорів, вул.Соколюка, 58 Острозького району Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_1) з Державного бюджету судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., сплачений згідно квитанції №0.0..1 від 04.02.2019 року на суму 768 грн.40 коп. при поданні зустрічної позовної заяви до ОСОБА_1 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини.

Виконання рішення у частині повернення судового збору доручити управлінню Державної казначейської служби України в Острозькому районі Рівненської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.03.2019 року.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_7