Постанова

Іменем України

10 липня 2019 року

місто Київ

справа № 592/3671/16-ц

провадження № 61-8752св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Ковпаківський відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на рішення Апеляційного суду Сумської області від 08 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Кононенко О. Ю., Семеній Л. І., Сибільової Л. О.,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» (далі - ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», банк) у квітні 2016 року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, Публічного акціонерне товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум) про зняття арешту з майна, що знаходиться в іпотеці.

Позивач обґрунтовував заявлені вимоги тим, що 23 серпня 2006 року ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» уклав з ОСОБА_1 кредитний договір №KRI/1100/92/06, відповідно до умов якого надав кредит у сумі 11 000, 00 дол. США на придбання квартири. На забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, на підставі договору застави нерухомого майна (іпотеки) від 23 серпня 2006 року № KRIZ/1100/32/06, ОСОБА_1 передав йому в іпотеку однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо повернення кредиту, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 лютого 2011 року у справі № 1806/2-951/11 задоволений позов банку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» заборгованості в сумі 110 550, 90 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена, ОСОБА_1 виявив бажання в добровільному порядку продати зазначену квартиру для погашення боргу за кредитом, проте постановою державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 21 серпня 2010 року про відкриття виконавчого провадження (ВП № 21209919) на виконання виконавчого листа № 2-386, виданого 09 липня 2010 року Сумським районним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості в сумі 280 107, 78 грн, накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 на праві власності, у тому числі і на квартиру, яка знаходиться в іпотеці в ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК». Позивач просив зняти арешт з майна, зазначаючи, що його право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки порушено.

Стислий виклад заперечень відповідача

ОСОБА_1 заперечував лише в частині розподілу судових витрат, по суті позов визнав.

ПАТ «Банк Форум» заперечував проти позову та зазначив, що позивач не надав доказів на підтвердження порушеного права.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 липня 2016 року у задоволенні позову ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалось тим, що арешт майна, накладений у порядку примусового виконання рішення, діє до моменту закінчення виконавчого провадження або звільнення майна з-під арешту. Арешт знімається постановою державного виконавця або рішенням суду. На час розгляду позову у державного виконавця перебувають в провадженні рішення як про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог іпотекодержателя, позивача у справі, так і про стягнення на користь іншого стягувача. Арешт накладений на майно боржника для забезпечення реального виконання рішення. Зняття арешту з майна боржника неможливе до закінчення виконавчого провадження.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 08 вересня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» задоволено. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» задоволено. Знято арешт з однокімнатної квартири, загальною площею 30, 3 кв. м, житловою площею 17, 2 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться в іпотеці у ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» на підставі договору застави нерухомого майна (іпотеки) від 23 серпня 2006 року № KRIZ/1100/32/06, укладеного між ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та ОСОБА_1 , та на яку накладено арешт постановою державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 21 серпня 2010 року про відкриття виконавчого провадження (ВП № 21209919).

Рішення апеляційного суду обґрунтовувалось тим, що заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно, тому накладення арешту на предмет обтяження є перепоною для одержання задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, що є порушенням майнових прав і інтересів банку. Підстави для звернення стягнення на заставлене майно боржника, передбачені частиною третьою статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, далі - Закону України «Про виконавче провадження»), у ПАТ «Банк Форум», який не є заставодержателем, відсутні, оскільки право застави у ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» виникло до винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів на користь ПАТ «Банк Форум», а заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем у розмірі 110 550, 90 грн, перевищує вартість предмета застави у розмірі 92 700, 00 грн, зазначену в договорі. Доказів іншої вартості спірної квартири сторони не надали.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ засобами поштового зв`язку у вересні 2016 року, ПАТ «Банк Форум» просить скасувати рішення Апеляційного суду Сумської області від 08 вересня 2016 року, залишити в силі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 липня 2016 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтовувалась тим, що в матеріалах справи відсутні докази початку процедури звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання спору, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 лютого 2011 року у справі № 1806/2-951/11 не є рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки не містить обов`язкові умови, передбачені статтею 39 Закону України «Про іпотеку», а є рішенням про стягнення заборгованості із визначенням порядку його виконання. Також заявник зазначає, що ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» на навело на обґрунтування позову, в чому полягає порушення його прав.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» просило відхилити касаційну скаргу ПАТ «Банк Форум», оскаржуване рішення апеляційного суду залишити без змін.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДАХ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ СУДОМ

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі, ухвалою від 12 червня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у лютому 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовані правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 213 ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року

№ 1618-IV, далі - ЦПК України 2004 року), відповідно до яких рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд перевірив правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, за наслідками чого зробив такі висновки.

Обставини, встановлені в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 23 серпня 2006 року між ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № KRI/1100/92/06, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 11 000, 00 дол. США.

На забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, на підставі договору застави нерухомого майна (іпотеки) від 23 серпня 2006 року№ KRIZ/1100/32/06, ОСОБА_1 передав в іпотеку банку однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час посвідчення договору іпотеки приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н. В. накладена заборона на відчуження зазначеної квартири до припинення договору іпотеки та проведена реєстрація іпотеки та заборони відчуження у відповідних реєстрах.

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 лютого 2011 року у цивільній справі №1806/2-951/11 позов ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» про стягнення заборгованості за рахунок заставного майна задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь

ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» заборгованість за кредитним договором у сумі 110 550, 90 грн, шляхом звернення стягнення на майно, заставлене за договором іпотеки від 23 серпня 2006 року № KRIZ/1100/32/06, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 30, 30 кв. м, житловою площею 17, 20 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 .

11 квітня 2012 року державним виконавцем відкрите виконавче провадження № 32545730 з виконання зазначеного рішення суду.

Також встановлено, що 21 серпня 2010 року державним виконавцем відкрите виконавче провадження № 21209919 з виконання рішення Сумського районного суду Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості в розмірі 280 107, 78 грн. Цією ж постановою державний виконавець наклав арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

На підставі зазначеної постанови внесені відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9664785.

Оцінка аргументів, викладених у касаційній скарзі

Згідно зі статтею 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

У статті 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

За правилом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з частинами шостою та сьомою статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок, що позивач ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» перший з кредиторів, що має пріоритетне право на задоволення своєї вимоги до ОСОБА_1 за рахунок іпотечного майна: однокімнатної квартири, загальною площею 30, 3 кв. м, житловою площею 17, 2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Порядок скасування арешту, накладеного в межах виконання рішення, встановлений статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частини п`ятої якої у інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

У статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Зокрема, про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна (частина четверта статті 54 Закону України «Про виконавче провадження»). Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом (частина сьома статті 54 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, арешти майна перешкоджають реалізації прав позивача як іпотекодержателя, їх накладено в інтересах стягувача, який не є іпотекодержателем спірного майна, у виконавчому провадженні, за яким такі арешти накладено виконавчою службою. На сьогодні захистити права та законні інтереси позивача в іншому порядку, ніж у судовому, можливість відсутня. Наведене є підставою для такого рішення суду в цьому провадженні.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до статті 16 ЦК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм матеріального і процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення апеляційного суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Сумської області від 08 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко