Справа № 515/861/19
Провадження № 2/515/1540/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 червня 2019 року Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Семенюк Л.А. перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

30.05.2019 року до суду надійшла вищезазначена позовна заява, в якій позивачка просить поділити спільне майно подружжя та визнати право власності за нею на 1/2 частину майна, що належить на праві власності відповідачу, а саме: земельної ділянки площею 0,1 га та житлового будинку загальною площею 94,7 кв.м., що розміщені за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 4,45 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться у приватній власності ОСОБА_2 згідно Державного акту серії НОМЕР_1 від 02.02.2004 року; земельної ділянки площею 0,267 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться у приватній власності ОСОБА_2 , згідно Державного акту серії НОМЕР_2 від 15.08.2003 року; сідлового тягача Volvo FH 12, 2004 року випуску; легкового автомобілю ВАЗ 2104, 1990 року випуску та причепу до легкового автомобіля ШЗК 06 ТУРИСТ. Також просить стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі й витрати на правову допомогу.

30 травня 2019 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим в справі було визначено суддю Семенюк Л.А.

Ознайомившись з позовом та долученими до нього додатками, вважаю, що заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, з огляду на наступне.

Згідно п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

Однак, в позові не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податку відповідача ОСОБА_2 за його наявності, або номер і серію його паспорту, його офіційні відомі номери засобів зв`язку, електронної адреси та адреси електронної пошти;

Також, відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до положень ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2019 року -1921 грн.

За змістом ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна, або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

У разі, якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

Вартість нерухомого та рухомого майна, щодо якого позивачем заявлено вимогу про поділ та визнання права власності, взагалі не визначена, ціна позову не вказана.

За таких умов, у відповідності до положень ст. 134 ЦПК України, враховуючи суттєву кількість нерухомого та рухомого майна, яке просить поділити позивачка, суд попередньо визначає суму судового збору у розмірі 9605,00 грн., що становить 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, що при пред`явленні позову судовий збір сплачено у розмірі 768 грн. 40 коп. згідно квитанції №20 від 28.05.2019 року, тому на підтвердження належної оплати судового збору, позивачці потрібно доплатити судовий збір в розмірі 8 836 грн. 60 коп.

Згідно вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ роз`яснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

Отже, заявлені позовні вимоги мають бути оплачені судовим збором у загальному розмірі 9 605 грн.

Крім того, за змістом ч.1, ч.4 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Вказаним вимогам закону позовна заява не відповідає, зокрема, відсутні копії документів для відповідача, а саме копії: генерального плану будинку, поверхового плану, паспорту на забудову, виписки з рішення №12 від 21.01.1988 року, виписки з протоколу №16.

Крім того, звертаю увагу, що наданий до позову розрахунок судових витрат не є виконанням вказаних вимог ст.175 ЦПК України, оскільки такий розрахунок має міститись безпосередньо у позовній заяві.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі, подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення та є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення цих недоліків, в десятиденний строк з дня отримання позивачкою або її представником копії ухвали.

Одночасно, суд роз`яснює позивачці, що протягом наданого судом строку, слід подати до суду позовну заяву, яка б відповідала вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України, з усуненням вказаних в даній ухвалі суду недоліків та зазначенням підстав звільнення від сплати судового збору чи наданням доказів його сплати. Інакше позовна заява буде вважатися не поданою та буде їй повернута.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху, надавши позивачці та її представнику строк для усунення недоліків позову, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, у строк, встановлений судом, позов буде вважатися неподаним та повернутий.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише в частині визначення розміру судових витрат.

Суддя Л.А.Семенюк