19.04.2019
Справа № 2-1800/10
Провадження № 4-с/331/14/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Антоненко М.В.

при секретарі Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Тивоненко Данил Русланович на дії старшого державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ярехи Павла Володимировича, стягувач ПАТ «Банк Форум», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою в якій вказує на те, що метою звернення її як боржника є захист прав та інтересів, порушених протиправним рішенням виконавця про звернення стягнення на доходи боржника у провадженні з примусового виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2010 року у справі № 2-1800/10 за виконавчим листом виданим цим же судом 24.01.2011 року про стягнення з боржника на користь стягувача 372 053.16 грн.

Представник боржника 26.02.2019 року після ознайомлення з матеріалами провадженню дізнався, що виконавцем винесено постанову у провадженні.

Однак, постанова винесена із порушенням ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» - тієї статті на яку виконавець і посилається у постанові. Порушенню полягає у тому, що звернення стягнення на дохід боржника було здійснено без належних на те правових підстав, а саме: до вжиття Виконавцем всіх заходів для виявлення належного Боржнику майна (рухомого нерухомого, грошових коштів).

Допущені у Провадженні порушення ч. 1 ст. 68 Закону підтверджується таким.

Відповідно до статті 68 Закону Виконавець мав право звернути стягнення на доходи Боржника з наступних умов:

1. Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається] разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних для стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

2. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового зверненні стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувана або за виконавчими документами сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати».

Враховуючи, що:

- за Рішенням стягуються періодичні платежі;

- загальна сума стягнення за Рішенням (372 053,16 грн.) значно перевищує п`ять мінімальних розмірів заробітної плати;

- стягувач не подавав до Відділу письмових заяв про звернення стягнення на доходи Боржник то спиною підставою для звернення Виконавцем стягнення на дохід Боржника було б можливим з: умови відсутності у Боржника коштів і майна у кількості, достатній для погашення стягуваної з: Рішенням суми.

Проте, як зміст Постанови так і відомості у Автоматизованій системі виконавчого провадження про Провадження, свідчать що навіть станом на дату складання цієї скарги Виконавцем не забезпечено повної перевірки майнового стану Боржника, чим не тільки порушено вимоги ч. 8 ст. 4 Закону: «Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження», але і порушено визначений ст. 68 Закону порядок звернень стягнення на доходи ОСОБА_2 .

Детальніше про зміст Постанови та відомостей у Системі, які підтверджують порушення Виконавцем вимог наведених статей Закону, буде зазначено нижче у цій Скарзі.

Посилаючись на Постанову, як доказ того, що Виконавець порушив ст. 68 Закону, Боржник керувався наступним.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Вимоги по оформленню постанов, що виносяться виконавцями у виконавчому проваджені передбачено пункті 7 розділу І Інструкції, згідно з яким постанови складаються з вступне мотивувальної і резолютивної частин. При цьому, відповідно до абз. 8 вказаного пункту мотивувальній частині зазначаються мотиви, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову.

Як слідує зі змісту Постанови, єдиним мотивом звернення Виконавцем стягнення на доходи ОСОБА_2 було встановлення отримання останнім доходів у УПФУ в Олександрівському районі Запоріжжя.

Тобто, Виконавцем було встановлено тільки існування певного джерела доходу Боржника. Жодних інших обставин, які є обов`язковими для встановлення виконавцями при зверненні стягнення на доходи боржників (зокрема, здійснення виходу Виконавця за місцем проживання Боржника та опису наявного у нього майна, відсутність такого майна у достатній кількості для виконання судового рішення чи письмова заява стягувача), ним встановлено не було.

Так, на праві спільної сумісної власності Боржнику належить нерухоме майно - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на яке Виконавець міг звернути стягнення.

Отже, своєю Постановою Виконавець засвідчив, що звернення Стягнення на доходи ОСОБА_2 було здійснено за відсутності у нього даних про відсутність в останнього необхідної кількості майна для виконання Рішення у повному обсязі. А відтак, Постанова винесена передчасно і без дотримання (із порушенням) встановленої ч. 1 ст. 68 Закону процедури.

2.2. Враховуючи вище викладене, Виконавцем у Провадженні:

- не вжито жотного заходу для перевірки майнового стану Боржника;

- не отримано ж очної відповіді про майновий стан Боржника, а відтак і не підтверджено відсутність у Боржника майна на яке можливо звернути стягнення чи недостатності такого майна для виконання Рішенням у повному обсязі.

За таких обставин беззаперечними є факти того, що Виконавцем порушено:

- ч. 1 ст. 18 Закону: «виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії»-,

- ч. 8 ст. 48 Закону: «Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження»,

- ч. 1 ст. 68 Закону, якою визначено, що звернення стягнення на доходи Боржника було б можливим виключно за умови встановлення відсутності у Боржника майна, необхідного для виконання Рішення у повному обсязі. Тобто, ОСОБА_3 порушив передбачену Законом процедуру виконання судового рішення.

Наведеним беззаперечно підтверджується протиправність дій Виконавця по винесенню Постанови (передчасність винесення постанови) і, як наслідок, незаконності Постанови.

Невжиття заходів з перевірки майнового стану Боржника призводить до незаконного стягнення з Боржника доходів у вигляді пенсії.

2.3. Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 13 Закону порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Оскільки Постанова винесена із порушенням передбаченої ч. 1 ст. 68 Закону процедури звернення стягнення на доходи ОСОБА_2 , то дії Виконавця по винесенню Постанови є неправомірними, Постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України передбачено: «У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника)».

У п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено: «За результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка мас відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи».

З урахуванням положень наведених норм, суд уповноважений визнавати неправомірними дії і бездіяльність державних виконавців, покладати на них обов`язок усунути допущені у виконавчому проваджені порушення та вживати інші заходи для відновлення порушених прав сторін виконавчого провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 447, ч. 1 ст. 448 і п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК сторона виконавчого провадження має право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із скаргою щодо рішення, дій чи бездіяльності виконавця, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Про Постанову, що була винесена Виконавцем 21.12.2018 року, Боржник дізнався лише 26.02.2019 року, коли його представник ознайомився з матеріалами Провадження. Доказами ознайомлення з Провадженням 26.02.2019 року є відмітка про це у матеріалах Провадження.

Враховуючи, що Законом та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусі виконання рішень, не передбачено «повинності» сторін виконавчого провадження відстежувати хід виконавчого провадження, то обчислення встановленого п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК строку для оскарження Боржником Постанови починається від дати ознайомлення з Провадженням - з 26.02.2019 року.

Враховуючи, що скарга подається 01.03.2019 року, отже Боржником дотримано порядок і строки оскарження Постанови.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд, визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції; у Запорізькій області Ярехи Павла Володимировича у виконавчому провадженні № 52428739 щодо звернення на доходи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасувати винесену старшим державним виконавцем Ярехою Павлом Володимировичем у виконавчому провадженні № 52428739 Постанову від 21.12.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

В судовому засіданні представник скаржника Сізьоміної Т.П. скаргу підтримав, просив суд скасувати постанову державного виконавця у виконавчому провадженні № 52428739 від 21.12.2018 року.

В судовому засіданні старший державний виконавець Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Яреха П.В. в судовому засіданні проти скарги заперечував, вважав її необґрунтованою.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу вивчивши надані матеріали, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у Олександрівському ВДВС перебуває виконавче провадження № 52428739 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1800/2010 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості у розмірі 372 053,16 грн.

Як слід з матеріалів виконавчого провадження № 52428739, державним виконавцем 04.10.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надіслано сторонам виконавчого провадження.

Арешт на майно боржника накладено при попередньому надходженні виконавчого листа на виконання до відділу 06.10.2015 року.

Згідно даних бази «АІС Автомобіль» та НАІС транспортні засоби за ОСОБА_1 не зареєстровано.

Згідно відповіді ДФС України за боржником рахунки не обліковуються.

Згідно відповідей ПФУ та ДФСУ відсутні відомості щодо отримання боржником доходу.

Згідно відповідей ПФУ боржник отримує пенсію у УПФУ в Олександрівському районі міста Запоріжжя.

Відповідно до довідки адресно-довідкової роботи ДМС ОСОБА_4 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником зареєстровано 1/1 спільно сумісна квартири за адресою: АДРЕСА_1 в АДРЕСА_2 .

Державний виконавець в судовому засіданні пояснив, що оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_1 в АДРЕСА_2 перебуває в іпотеці де іпотекодержатель є ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», то відповідно до закону на дану квартиру не можливе звернення стягнення. 21.12.2018року державним виконавцем було прийняте рішення щодо винесення та направлення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника. з дати ознайомлення представником боржника з 26.02.2019 до відділу не надходили будь які зави щодо бажання виконати рішення суду, надати доступ до квартири з метою перевірки майнового стану. Декларація боржником не подання, пояснення не надано на виклики боржник не реагує. 13.03.2019 старшим державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , потрапити до квартири не вдалося, оскільки двері квартири мешканці не відчинили про що повідомили виконавця, в дверях залишено виклик.

Вважає, що своїми скаргами боржник затягує виконання та ухиляється від виконання рішення суду.

Вивчені в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що державним виконавцем дотримані всі заходи примусового виконання щодо виявлення майна боржника у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом.

Згідно ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Статтею 69 цього ж Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

У разі припинення перерахування коштів стягувачу підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці не пізніш як у триденний строк повідомляють виконавцю про причину припинення виплат та зазначають нове місце роботи, проживання чи навчання боржника, якщо воно відоме.

Відповідно до ст. 70 цього ж Закону, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

-у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

-за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, державний виконавець обґрунтовано звернув стягнення у розмірі 20% на пенсію ОСОБА_4 , оскільки у боржника відсутні кошти на рахунках у банках чи інших фінансових установах та недостатньо майна для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум при виконанні рішення про стягнення періодичних платежів.

Керуючись ст. ст. 255, 447, 448 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у зв`язку з необґрунтованістю в задоволенні скарги ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Тивоненко Данил Русланович на дії старшого державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ярехи Павла Володимировича, стягувач ПАТ «Банк Форум».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідних положень ЦПК України, до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя М.В. Антоненко