Справа № 283/1818/18
Провадження №2/283/41/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2019 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Міхненка С.Д.

за участю

секретаря - Чушенко Т.М.

позивача , представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Малинська державна нотаріальна контора Житомирської області, приватний нотаріус Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Сотніченко Ірина Василівна, про визнання недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_6 Малинською державною нотаріальною конторою Житомирської області 23 листопада 1999 року, визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , Малинською державною нотаріальною конторою Житомирської області 07 жовтня 2002 року, визнати недійсним та скасувати договір дарування жилого будинку АДРЕСА_1 від 23 листопада 2002 року, укладеного між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Сотніченко І.В., визнати недійсним та скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно жилий будинок АДРЕСА_1 від 01 листопада 2007 року,-

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2018 року позивач звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з вимогами до відповідача.

Ухвалою суду від 18 березня 2019 року до участі в розгляді справи в якості третіх осіб на стороні відповідача залучено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В судовому засіданні з уточненням та збільшенням позовних вимог ОСОБА_2 позов підтримала повністю.

Пояснила, що будинок АДРЕСА_1 був побудований її дідом ОСОБА_7 та бабою - ОСОБА_8 .

В 1953 році ОСОБА_7 помер.

Після смерті діда залишилось 5 спадкоємців: ОСОБА_8 - дружина, сини померлого: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ( батько позивача) та ОСОБА_6 , а також дочка померлого ОСОБА_11 .

Всі спадкоємці проживали однією сім`єю і спільно користувались спадковим майном,тобто прийняли спадщину.

10 лютого 1982 року на ім`я ОСОБА_8 було видане свідоцтво про право приватної власності на будівлю - житловий будинок АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_8 заповіт не складала.

Після смерті ОСОБА_8 , батько позивача (син спадкодавця) - ОСОБА_10 звернувся з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Малинської державної нотаріальної контори, оскільки проживав та був зареєстрований разом з ОСОБА_8 на момент смерті останньої в АДРЕСА_1 .

За наслідками звернення ОСОБА_10 , 25 вересня 1990 року нотаріусом була відкрита спадкова справа №247/1990.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_10 помер.

22 квітня 1999 року ОСОБА_2 звернулась до Малинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на майно померлого ОСОБА_10 .

За наслідками її звернення, 22 квітня 1999 року, була заведена спадкова справа № 145.

23 листопада 1999 року брат ОСОБА_10 - ОСОБА_6 звернувся до Малинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняти спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_8 .

За наслідками його звернення, 23 листопада 1999 року нотаріусом була відкрита спадкова справа № 414.

Спадкоємцю ОСОБА_6 на підставі рішення Малинського районного суду від 21 жовтня 1999 року, яким встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_6 на майно ОСОБА_8 , було видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 листопада 1999 року на спадкове майно - житловий будинок в АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер.

З заявами про прийняття спадщини на майно померлого звернулись його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 .

За наслідками їх звернення, 25 березня 2002 року, нотаріусом була відкрита спадкова справа № 138 та видано правовстановлюючий документ - свідоцтво про право на спадщину за законом від 07 жовтня 2002 року, згідно якого спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 на житловий будинок в АДРЕСА_1 є його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_5

23 листопада 2002 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подарували житловий будинок по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3

11 червня 2019 року Житомирським апеляційним судом скасовано рішення Малинського районного суду від 21 жовтня 1999 року, а тому свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_6 Малинською державною нотаріальною конторою 23 листопада 1999 року та інші правовстановлюючі документи - свідоцтво про право на спадщину, видане ОСОБА_12 та ОСОБА_5 07 жовтня 2002 року та договір дарування жилого будинку АДРЕСА_1 від 23 листопада 2002 року, укладеного між ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підлягають визнанню недійсними та повинні бути скасовані, також підлягає скасуванню державна реєстрація права власності на спірний житловий будинок.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача в судове засідання не з`явились, направили заперечення по заявленим позивачем вимогам.

У попередніх судових засіданнях ОСОБА_3 пояснив, що після смерті ОСОБА_8 її син (батько відповідача) ОСОБА_6 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 переїхав до житлового будинку по АДРЕСА_1 , в якому він проживав до дня своєї смерті.

ОСОБА_4 проживає в спірному будинку і по сьогоднішній день.

Таким чином ОСОБА_6 прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадком майном, що залишилось після смерті ОСОБА_8 .

В свою чергу позивач, разом зі своїм батьком ніколи в спірному будинку не проживали, що підтверджується показами свідків.

На день звернення до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_6 не володів інформацією щодо того, що його брат ОСОБА_10 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, адже на той час ОСОБА_10 вже помер, а будинок продовжував рахуватися за ОСОБА_8 .

Також в додаткових поясненнях представник відповідача ОСОБА_13 зазначив, що крім відповідача ОСОБА_3 , належними відповідачами по справі повинні бути ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки рішення по даній справі вплине на їх законні права.

З цих підстав ОСОБА_3 просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_5 у свої показаннях підтвердили, що після смерті ОСОБА_8 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , стали проживати її син ОСОБА_6 з дружиною ОСОБА_4 .

Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 показали, що ОСОБА_2 прописана у спірному будинку та в даний час користується цим будинком.

Після смерті ОСОБА_8 її син ОСОБА_10 прийняв спадщину, а саме доглядав за будинком та проживав у ньому.

Треті особи на стороні відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, в направлених до суду заявах, просять відмовити позивачу в позові за безпідставністю вимог.

Представник Малинської державної нотаріальної контори Житомирської області та приватний нотаріус Малинського районного нотаріального округу Сотніченко Ірина Василівна в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 лютого 1982 року на ім`я ОСОБА_8 було видане свідоцтво про право приватної власності на будівлю - житловий будинок АДРЕСА_1 ( т.1 а.с. 184)

26 березня 1990 року ОСОБА_8 , яка була бабою позивача по справі, померла. ( т.1 а.с.181).

За життя ОСОБА_8 заповіт не складала.

Частиною 1 ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщину на все належне їй за життя майно, в тому числі і на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

У передбачений законодавством термін, син ОСОБА_8 , ОСОБА_10 звернувся до Малинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

За наслідками звернення ОСОБА_10 , 25 вересня 1990 року нотаріусом була відкрита спадкова справа № 247 ( т.1 а.с. 124).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_10 , ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем після його смерті.

За заявою ОСОБА_2 державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори 22 квітня 1999 року була відкрита спадкова справа №145

Свідоцтва про право на спадщину позивач не отримала. ( т.1 а.с.163-165).

Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

12 жовтня 1999 року ОСОБА_6 звернувся до Малинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_8 .

За наслідками подання заяви, 23 листопада 1999 року була заведена спадкова справа № 414 ( т.1 а.с.179)

21 жовтня 1999 року Малинським районним судом Житомирської області ухвалено рішення, згідно якого встановлено факт, що ОСОБА_6 вступив в управління і володіння майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 протягом 6-ти місяців після її смерті та вважається таким, що прийняв спадщину. ( т.1 а.с.183).

Як наслідок ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 листопада 1999 року, посвідчене державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори.

Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складалося з житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 ( т.1 а.с. 186).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно, зокрема житловий будинок в АДРЕСА_1 .

За заявою сина спадкодавця ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_4 , нотаріусом була заведена спадкова справа № 138 ( т.1 а.с. 97).

Як наслідок 07 жовтня 2002 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом.

Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складалося з житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 107).

23 листопада 2002 року приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Сотніченко І.В. було посвідчено договір дарування жилого будинку, згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подарували будинок в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3

Право власності на даний житловий будинок зареєстроване за ОСОБА_3 в реєстрі прав власності на нерухоме майно (т.1 а.с.111-112).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 11 червня 2019 року, скасовано рішення Малинського районного суду від 21 жовтня 1999 року, яким був встановлений факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті матері ОСОБА_8 ( т.1 а.с. 233-234).

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 27 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Суд вважає, що внаслідок видачі державним нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 листопада 1999 року лише одному спадкоємцю ОСОБА_6 були порушені права ОСОБА_2 , оскільки інший спадкоємець на майно померлої ОСОБА_8 її син ОСОБА_10 ( батько позивача) у строки, передбачені ст.549 ЦК УРСР (1963 року ) звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та вважається таким що прийняв спадщину, а позивач в свою чергу після смерті батька також прийняла спадщину, подавши заяву в нотаріальну контору та має право на спадщину померлої ОСОБА_8 .

Також як встановлено в ході розгляду справи, рішення суду від 11 червня 1999 року, яким встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_6 , скасовано.

Тому наявні підстави для визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 листопада 1999 року та наступних правовстановлюючих документів - свідоцтво про право на спадщину, видане ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 07 жовтня 2002 року та договору дарування жилого будинку АДРЕСА_1 від 23 листопада 2002 року.

Разом з тим як вбачається зі змісту ст.ст.13,51,184 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Звернувшись до суду з позовом, позивач зазначила відповідачем ОСОБА_3 , однак рішення суду впливає на права інших спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , отримали свідоцтво про право на спадщину та надалі подарували, отриманий у спадщину будинок ОСОБА_3

Тому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинні мати статус відповідачів у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 13,81,141,200,263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 до ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_3 , треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Малинська державна нотаріальна контора Житомирської області, приватний нотаріус Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Сотніченко Ірина Василівна, про визнання недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_6 Малинською державною нотаріальною конторою Житомирської області 23 листопада 1999 року, визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , Малинською державною нотаріальною конторою Житомирської області 07 жовтня 2002 року, визнати недійсним та скасувати договір дарування жилого будинку АДРЕСА_1 від 23 листопада 2002 року, укладеного між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Сотніченко І.В., визнати недійсним та скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно жилий будинок АДРЕСА_1 від 01 листопада 2007 року, відмовити за безпідставністю вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С. Д. Міхненко

Повне рішення судом складено 05 грудня 2019 року.