Справа № 182/8808/18
Провадження № 2/0182/685/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.12.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та територіальної громади в особі Нікопольської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом та встановлення факту родинних відносин, посилаючись на наступне.

Її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 1959 року та все сумісне життя перебували у фактичних шлюбних відносинах та постійно мешкали в місті Нікополь. Вона народилася від їх шлюбних відносин 11 листопада 1960 року. При реєстрації її народження запис про батька дитини у книзі записів акту громадянського стану не здійснювався, відомості про батька в її свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 07.12.1960 року, виданому бюро записів актів громадянського стану м.Нікополь, відсутні. Вона була зареєстрована за прізвищем матері як ОСОБА_5 . З її народження вони з батьками мешкали постійно однією сім`єю в м.Нікополь. Спочатку в листопаді 1961 року їх сім`ї було виділено для проживання на підставі ордеру № 719 від 18.11.1961 року, виданого ЖКО м.Нікополя, дві кімнати в квартирі АДРЕСА_1 . В березні 1977 року виконкомом Нікопольської міської Ради депутатів трудящих, згідно рішення від 11.02.1977 року на підставі ордеру № 216 від 12,03.1977 року, її батькові та членам його сім`ї виділено окрему двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . 08.07.1989 року вона уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 . Від цього шлюбу народився син ОСОБА_3 . Вони мешкали з її батьками у вищезазначеній квартирі. В 2000 році вона зі своїм сином та її батьки прийняли участь в приватизації квартири АДРЕСА_2 в рівних частках, що підтверджується Свідоцтвом на право власності на житло від 10.04.2000 року № 6462-1. Ці обставини засвідчені довідкою ОСББ «Кольцова-21» від 28.09.2018 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько ОСОБА_4 помер. Вона поховала батька, самостійно здійснивши всі витрати, пов`язані з цим, що підтверджується свідоцтвом КП «Рітуальна служба» Нікопольської міської ради від 12.03.2018 року. Після смерті батька вона є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки за життя батько своїм майном не розпорядився. Її мати, оскільки не перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком, не має наміру визнавати факт проживання однією сім`єю в судовому порядку, отже, на спадщину не претендує і з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. На день смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно у вигляді: 1/4 частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 . У встановлений законом строк для прийняття спадщини вона звернулась до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з відповідною заявою, на підставі якої було заведено спадкову справу № 312/2018. Проте, постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.09.2018 року № 3598/02-31 їй було відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 через відсутність документів, що підтверджують родинний зв`язок між ними. Вона звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про видачу відомостей з Книги реєстрації актів народження про її батька, але Книга реєстрації не містить таких відомостей, і їй було повторно видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 17.10.2018 року, в якому відсутній запис про батька. Зазначені обставини свідчать про необхідність встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_4 як батьком та донькою в судовому порядку. Факт її родинних відносин з батьком породжує для неї юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення у неї майнового права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Крім того, законодавством України не передбачений інший порядок встановлення факту родинних відносин. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями свідків. Факт її родинних відносин з ОСОБА_4 як рідних батька та дочки підтверджується наступними письмовими доказами: в копії ордеру № 719 від 18.11.1961 року, виданого ЖКО м.Нікополя, та ордеру № 216 від 12.03.1977 року, виданим виконкомом Нікопольської міської Ради депутатів трудящих, вона, ОСОБА_5 зазначена як дочка ОСОБА_4 , а її мати ОСОБА_2 , як його дружина; довідкою ОСББ «Кольцова-21» підтверджується, що вона з батьками ОСОБА_4 та матір`ю ОСОБА_2 мешкали однією сім`єю в АДРЕСА_3 , та приймали участь у приватизації даної квартири; свідоцтвом на право власності на житло від 10.04.2000 року № 6462-1, виданого органом приватизації МЖЕО виконкому Нікопольської міської ради, що підтверджує право спільної часткової власності в порядку приватизації житла членів однієї сім`ї; документами КП «Рітуальна служба» Нікопольської міської ради від 12.03.2018 року, що підтверджують, що вона поховала ОСОБА_9 за власні кошти; на її весільній фотографії зображений її батько з весільним караваєм, що вбачається із фотографії з його копії паспорту. Крім того, факт їх з батьком родинних відносин може бути підтверджений показаннями свідків, які тісно спілкувалися з їх сім`єю та знають її родину. Це її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; її тітка (сестра батька) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; родичка з боку батька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; колега по роботі ОСОБА_12 , які заявлені як свідки в окремому клопотанні. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі подавати докази на підтвердження обгрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту. Вважає, що подані нею докази, які будуть підтверджені в судовому засіданні показаннями свідків, дають можливість встановити факт її з батьком родинних відносин. Відповідно до ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкове майно одержують особи за законом. Згідно зі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, вона як рідна дочка спадкодавця має першочергове право на спадкування за законом після його смерті через відсутність спадкоємців першої черги. Інших спадкоємців немає. Відповідно до ч.1, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, вона прийняла спадщину після смерті батька, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, однак в неї відсутня можливість оформити право власності на належне їй спадкове майно. Крім того, її батько після приватизації квартири АДРЕСА_2 зробив технічний паспорт на квартиру, але не оформив право власності на 1/4 частину квартири, йому належну йому, що підтверджується відсутністю такої реєстрації як в Реєстрі прав власності на нерухоме майно так і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно Інформаційної довідки № 145246845 від 14.11.2018 року. Відтак, навіть після доведення родинного зв`язку вона не зможе оформити спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Отже, належне їй право власності на спадкове майно, яке виникло з часу відкриття спадщини, не може бути оформлено за нею, а відтак, це право підлягає захисту. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. За таких обставин, виходячи із приписів ст.16 ЦК України, її право власності на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку. В зв`язку з чим звернулась до суду.

В судовому засіданні, яке відбулось 21.11.2019 року, позивачка ОСОБА_6 на задоволенні позовних вимог наполягала. В судове засідання, яке відбулось 02.12.2019 року не прибула, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність (а.с.87).

Представник позивача ОСОБА_13 в судовому засіданні, яке відбулось 21.11.2019 року, на задоволенні позовних вимог своєї довірительки наполягала. Додатково суду пояснила, що позивачка народилась від незареєстрованого шлюбу. Її батьки розписані не були, але все своє життя прожили разом як одна родина. Їм і квартири видавали саме на сім`ю, зазначивши в ордерах прізвища чоловіка, дружини та дитини. І під час приватизації батько позивачки зазначав її як доньку, а її матір як дружину. Коли квартира була приватизована, ніхто з членів сім`ї не оформлював окремо свою частку квартири. Після смерті свого батька позивачка по справі прийняла спадщину, що залишилась після смерті її батька, шляхом звернення до нотаріуса. В судове засідання, яке відбулось 02.12.2019 року представник позивача не прибула, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність (а.с.104).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і представник відповідача в судове засідання не прибули.

Представник Нікопольської міської ради Мкртчян О.О. надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечувала.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повідомлялись про розгляд справи судовими повістками з поштовими повідомленнями, які отримали власноручно (а.с.94, 96). Будь-яких заяв, заперечень чи клопотань від них до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність повідомлених належним чином відповідачів.

Вислухавши позивачку, її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 1270 ЦК України, спадкоємець повинен протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття. Прийняти спадщину можливо або фактичним прийняттям або звернутися до суду.

Як встановлено в судовому засіданні, батьки позивачки по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 1959 року та все сумісне життя перебували у фактичних шлюбних відносинах та постійно мешкали в місті Нікополь. Позивачка народилася від їх шлюбних відносин 11.11.1960 року (а.с.7, 10). При реєстрації її народження запис про батька дитини у книзі записів акту громадянського стану не здійснювався, відомості про батька в її свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 07.12.1960 року, виданому бюро записів актів громадянського стану м.Нікополь, відсутні. Прізвище позивачки було зареєстроване за прізвищем матері як ОСОБА_5 . З народження позивачка з батьками постійно мешкали однією сім`єю в м.Нікополь. Спочатку в листопаді 1961 року їх сім`ї було виділено для проживання на підставі ордеру № 719 від 18.11.1961 року, виданого ЖКО м.Нікополя, дві кімнати в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.12). В березні 1977 року виконкомом Нікопольської міської Ради депутатів трудящих, згідно рішення від 11.02.1977 року на підставі ордеру № 216 від 12,03.1977 року, батькові позивачки та членам його сім`ї виділено окрему двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с.13). 08.07.1989 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 (а.с.14). Від цього шлюбу народився син ОСОБА_3 . Її родина мешкала з її батьками у вищезазначеній квартирі. В 2000 році позивачка зі своїм сином та її батьки прийняли участь в приватизації квартири АДРЕСА_2 в рівних частках, що підтверджується Свідоцтвом на право власності на житло від 10.04.2000 року № 6462-1 (а.с.15). Ці обставини засвідчені довідкою ОСББ «Кольцова-21» від 28.09.2018 року (а.с.16). ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер (а.с.17). Позивачка поховала батька, самостійно здійснивши всі витрати, пов`язані з цим, що підтверджується свідоцтвом КП «Рітуальна служба» Нікопольської міської ради від 12.03.2018 року (а.с.18). Після смерті батька позивачка є спадкоємцем за законом, оскільки за життя батько своїм майном не розпорядився. Мати позивачки не перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком і не має наміру визнавати факт проживання однією сім`єю в судовому порядку, на спадщину не претендує і з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. На день смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно у вигляді: 1/4 частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 . У встановлений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з відповідною заявою, на підставі якої було заведено спадкову справу № 312/2018 (а.с.35-47). Проте, постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.09.2018 року № 3598/02-31 позивачці було відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 через відсутність документів, що підтверджують родинний зв`язок між ними (а.с.46). Позивачка звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про видачу відомостей з Книги реєстрації актів народження про її батька, але Книга реєстрації не містила таких відомостей, і їй було повторно видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 17.10.2018 року, в якому відсутній запис про батька (а.с.11). Факт родинних відносин позивачки з ОСОБА_4 підтверджується наступними письмовими доказами: копіями ордеру № 719 від 18.11.1961 року, виданого ЖКО м.Нікополя, та ордеру № 216 від 12.03.1977 року, виданим виконкомом Нікопольської міської Ради депутатів трудящих; довідкою ОСББ «Кольцова-21»; свідоцтвом на право власності на житло від 10.04.2000 року № 6462-1, виданого органом приватизації МЖЕО виконкому Нікопольської міської ради; документами КП «Рітуальна служба» Нікопольської міської ради від 12.03.2018 року; фотографіями з весілля (а.с.70) та паспорту померлого ОСОБА_4 (а.с.71)

Крім того, факт родинних відносин в судовому засіданні підтвердили й свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_14 .

Так, свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що позивачка її племінниця. Вона сестра матері ОСОБА_15 Володі, рідного батька ОСОБА_16 . Батька позивачки звали ОСОБА_4 . Він все життя жив не розписаним з ОСОБА_17 мамою позивачки. Олю пам`ятає ще, як її принесли з пологового будинку крихіткою. Вони тоді всі жили в бараці на 7 осіб і всі няньчили Олю.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона співробітниця з 1978 року. Вони з позивачкою дружили, вона добре знає її батьків, бо пропрацювала з ними більше 30 років. Мати позивачки звали ОСОБА_2 , а батька ОСОБА_4 . Знає їх як зразкову сім`ю.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкове майно одержують особи за законом.

Згідно зі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, позивачка як рідна дочка спадкодавця має першочергове право на спадкування за законом після його смерті через відсутність спадкоємців першої черги.

Відповідно до ч.1, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивачка прийняла спадщину після смерті батька, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця міста Нікополь Дніпропетровської області, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженкою міста Нікополь Дніпропетровської області, визнавши їх рідними батьком та дочкою.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належало спадкодавцю.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал