Провадження № 2/522/6387/19
06 грудня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Донцова Д.Ю.,
при секретарі судового засідання Смоковій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
До Приморського районного суду м. Одеси 27.06.2019 року звернулась позивач ОСОБА_1 із вказаною позовною заявою, зазначаючи, що 30.04.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 позику в розмірі 3650,00 доларів США, які відповідач зобов`язалась повернути в строк до 01.06.2019 року зі сплатою 1000,00 доларів США за користування грошовими коштами. У встановлений сторонами строк відповідач не повернула позивачу суму позики, на неодноразові вимоги позивача про повернення коштів не реагує, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з вимогою щодо стягнення на її користь суми заборгованості в розмірі 4650,00 доларів США та пеню в розмірі 0,3 % від суми боргу за кожен день прострочення виконання зобов`язання з 01.06.2019 року до моменту винесення рішення у справі.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не надала, будь-яких пояснень та заперечень до суду не направила.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 06.12.2019 року.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 30.04.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 позику в розмірі 3650,00 доларів США, які відповідач зобов`язалась повернути в строк до 01.06.2019 року зі сплатою 1000,00 доларів США за користування грошовими коштами. Факт передачі грошових коштів підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом розписки.
Таким чином, позикодавець належним чином виконав взятий на себе обов`язок з передачі грошових коштів. Разом з тим, за відсутності доказів протилежного, судом встановлено невиконання відповідачем обов`язку з повернення суми позики у встановлений сторонами строк.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку встановленому договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи відсутність доказів щодо належного виконання відповідачем взятого на себе обов`язку з повернення суми позики, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості з відповідача, загальна сума якої становить 4650,00 доларів США, яка складається з: 3650,00 доларів США основна сума боргу; 1000 доларів США сума винагороди за користування основною сумою, узгоджена в розписці.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач при розрахунку суми заборгованості застосовує курс валюти станом на 25.06.2019 року. Разом з тим, Верховний Суд в постанові від 20 червня 2018 року у справі N 925/1049/13, зазначив, що у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суд у мотивувальній частині рішення наводить розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.
Так, станом на день ухвалення цього рішення курс долара США становить 23.87 грн. /дол. США, таким чином, сума заборгованості в гривневому еквіваленті складає 110 995,50 грн.
Відмовляючи в задоволенні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 0,3 % від суми боргу за кожен день прострочення виконання зобов`язання, суд виходить з того, що позивачем не надано до суду обґрунтованого розрахунку заборгованості у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість та правомірність нарахованої суми, а визначення суми на власний розсуд матиме наслідком вихід за межі позовних вимог, що є неприпустимим.
Окрім того, судовий збір позивачем сплачено, виходячи з заявленої ціни позову в розмірі 121 365,00 грн.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, згідно якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1213,66 грн. згідно квитанції від 27.06.2019 року та 384,20 грн. згідно квитанції від 27.06.2019 року, що разом складає 1597,86 грн.
Окрім цього, судом встановлено, що за складання проекту позовної заяви позивачем було сплачено 1000,00 грн. адвокату Кіріяк Н.В., що підтверджується наявним в матеріалах справи описом виконаних адвокатом робіт та копією квитанції від 27.06.2019 року.
Враховуючи викладене, зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 13, 19, 258, 259, 263, 354 ЦПК України, суддя
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) суму боргу за договором позики в розмірі 4650 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят) доларів США, що станом на день ухвалення рішення в гривневому еквіваленті складає 110 995 (сто десять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1597 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто сім) гривень 86 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено 06.12.2019 року.
Суддя Д.Ю. Донцов