Справа № 464/5802/18
пр.№ 2/464/532/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі судді Тімченко О.В.

секретар судового засідання Бондар Н.С., Куйдич О.М.

справа № 464/5802/18

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

вимоги: виселення

представники учасників справи:

відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 .

Обставини справи

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1 , покликаючись, що такі в добровільному порядку виселятись з квартири, яка їй належить, не збираються.

Ухвалою судді від 12 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 08 січня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просить задоволити. Пояснила, що відповідачі є її батьками, які за домовленістю в липні 2017 року переїхали в належну їй квартиру по АДРЕСА_2 на строк 6 місяців. Однак до даного часу в квартирі проживають та відмовляються таку залишати. У зв`язку з тим, що відповідачі нищать майно, ображають та принижують в присутності її ж дітей (які зареєстровані і проживають у квартирі), позивач, яка має право на власне життя, просить виселити таких з квартири.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник проти позову заперечили та просять в такому відмовити, покликаючись, що відповідачі мають право на проживання у квартирі позивача. Будучи допитаним як свідок (попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання або за відмову від давання показань за ст.ст.384, 385 КК України, приведена до присяги) відповідач показала, що позивач є її дочкою, в квартиру якої вселилась за її згодою без визначення періоду проживання. Підстав для її виселення немає та правил співжиття не порушує, була потрібна з батьком доти, поки виховувала і доглядала за її дітьми. Планує ще півроку проживати та погоджується на укладення мирової угоди.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином в порядку ст.128 ЦПК України повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, однак до суду не з`явився, не повідомив причини неявки, що за вимогами ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Мотиви та висновки суду

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування від 31 жовтня 2014 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31 жовтня 2014 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17 вересня 2018 року.

За даними довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію, виданої Асоціацією об`єднань власників багатоквартирних будинків «Сихівчани» від 03 жовтня 2018 року за № 1, у згаданій квартирі зареєстровані позивач та її сини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане підтвердила і позивач у судовому засіданні.

Судом встановлено факт вселення в липні 2017 року відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , батьків позивача ОСОБА_1 , як членів сім`ї, у квартиру позивача за добровільною згодою останньої. Проживання відповідачів у квартирі також стверджується актом Асоціації об`єднань власників багатоквартирних будинків «Сихівчани» від 05 грудня 2018 року

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Аналогічні положення викладені у ч.1 ст.150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За вимогами ст.157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Як передбачено ч.1 ст.116 ЖК України (на норми якої і покликається сама позивач), якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Позивачем не надано жодних доказів руйнування чи псування відповідачами (членами її сім`ї) приміщення квартири чи використання її не за призначенням, а також відсутні докази порушення відповідачами правил співжиття, що б робило неможливим проживання з ними в одній квартирі. Відсутність вказаних мотивів підтверджено показаннями відповідач ОСОБА_1 , допитаної як свідка в порядку ст.234 ЦПК України, що узгоджується із наявними матеріалам справи.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з яким 11 липня 2017 року близько 20.30 год. ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 Львові отримала тілесні ушкодження (кримінальне провадження № 0002189, відомості про яке внесені 12 липня 2018 року) не свідчать про вчинення будь-яких дій відповідачами. Відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.125 КК України внесені тільки по факту отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , про підозру нікому не повідомлялось, жодних слідчих (процесуальних) дій у кримінальному провадженні, як ствердила сама позивач, проведено не було.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами підстав для виселення відповідачів в порядку ст.116 ЖК України, хоча за вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України такий обов`язок покладений саме на неї.

Положення ст.ст.317 (зміст права власності), 319 (здійснення права власності), 321 (непорушність права власності), 391 (захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння) ЦК України, за відсутності інших обставин, не дають підстав для виселення відповідачів з жилого приміщення.

Погодження сторонами строку проживання 6 місяців позивачем доказами не підтверджено, а відповідачем в якості свідка заперечено, в тому таке покликання позивача є недоведеним та не приймається до уваги. Також, як ствердила сама позивач в останньому судовому засіданні, відповідачі вже залишили її житло, де залишилась незначна частина їх особистих речей (одяг).

З урахуванням наведеного вище судом не встановлено порушення цивільного права позивача, яке б вимагало захисту в судовому порядку (ст.15 ЦК України, ст.4 ЦПК України), у зв`язку з чим у задоволенні позову про виселення відповідачів слід відмовити.

У зв`язку із відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача, як це передбачено ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення з квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , 1962 р.н., РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , 1963 р.н., РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 21.06.19.

Суддя О.В.Тімченко