Справа № 274/7075/19
Провадження № 2/0274/2474/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"09" грудня 2019 р. м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю.,
з участю секретаря Поступайло Х.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
06.11.2019 ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що відповідач у вказаному будинку не проживає більше чотирьох років, а факт його реєстрації в цьому будинку заважає йому повноцінно ним користуватися та розпоряджатися та змушує нести додаткові витрати на сплату комунальних послуг.
Від позивача надійшла заява з проханням справу слухати за його відсутності, позов підтримав, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. Відзив на позов не подав.
Судом відповідно до статті 280 ЦПК України ухвалено проводити заочний розгляд справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову, з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 156 ЖК України, з урахуванням положень частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Права власника житлового будинку квартири визначені статтями 383 ЦК України та 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Судом встановлено, що на підставі договору довічного утримання від 06.11.2009 ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 ( а.с. 7- 10).
Згідно довідки від 30.10.2019 у будинку АДРЕСА_1 зареєстрований син позивача, ОСОБА_2 , 1988 р.н. ( а.с. 12).
Відповідно до акта МК ВЖРЕП № 7 від 31.10.2019 у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає протягом чотирьох років ( а.с. 11).
За положеннями частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки доказів про поважність причин непроживання відповідача у житлі позивача понад рік суду не надано, позивач заперечує проти реєстрації відповідача в його житлі, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263, 265, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України,
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя І.Ю. Хуторна