Справа № 683/1438/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів цивільну справу № 683/1438/19, 2/683/1035/2019 за позовом ОСОБА_1 до Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,43 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_1 та належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 09 березня 2004 року.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 Вона є єдиною спадкоємицею майна померлої за законом й у встановленому законом порядку прийняла спадщину. До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка для товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,43 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_1 .

Однак, оформити свої спадкові права на спірну земельну ділянку вона не в змозі, оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 09 березня 2004 року допущено помилку в написанні даних про власника, зокрема власника вказано як « ОСОБА_3 », замість « ОСОБА_2 ».

В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач - Пашковецька сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, подавши письмову заяву, у якій розгляд справи просила проводити у відсутності представника та вказала, що позов визнає.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була матір`ю позивачки ОСОБА_1 . На день своєї смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , разом з нею були зареєстровані: дочка ОСОБА_1 та внук ОСОБА_4

08 квітня 2019 року за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавутою Ю.А. заведено спадкову справу № 24/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а 03 травня 2019 року на ім`я позивачки видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. В матеріалах спадкової справи знаходиться заява ОСОБА_5 , на користь якої ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району 26 липня 2016 року за р.№ 54, про відмову від прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_2 .

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

Таким чином ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшла земельна ділянка для товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,43 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташована в АДРЕСА_1 , що належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 09 березня 2004 року.

Однак, у вказаному Державному акті власника помилково зазначено як « ОСОБА_3 ».

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається з довідки виконкому Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району від 25 жовтня 2000 року № 691, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одна і та ж особа. Земельний сертифікат помилково було виписано на ОСОБА_3 , а необхідно було виписати на ОСОБА_2 .

Згідно довідки виконкому Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району від 17 травня 2019 року № 348, земельна ділянка площею 1,43 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташована за межами АДРЕСА_1 , належить на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 року від 09 березня 2004 року власника помилково вказано як « ОСОБА_3 », тому позивачка позбавлена можливості оформити спадкові права, так як через вищевказані

обставини нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку, що підтверджується листом роз`ясненням приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавути Ю.А. № 146/01-16 від 03 травня 2019 року.

Разом з тим, досліджені судом докази вказують на те, що спірна земельна ділянка належала саме померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,43 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_1 , згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 09 березня 2004 року.

Вимог про стягнення судових витрат позивачка не заявляла.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,43 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_1 , згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 09 березня 2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: