Постанова

Іменем України

25 липня 2019 року

м. Київ

справа № 2-4538/2007

провадження № 61-35250св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

відповідач - ОСОБА_5 ,

особа, яка подавала апеляційну скаргу, - публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на ухвалу Донецького апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року у складі судді Попової С. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2007 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за договором позики від 21 січня 2007 року у розмірі

1 500 000 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10 жовтня 2007 року визнано мирову угоду, укладену ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 08 жовтня

2007 року. Закрито провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя

від 10 жовтня 2007 року, публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ»), яке не брало участі у справі, звернулось із апеляційною скаргою.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року відмовлено ПАТ «ПУМБ» у відкритті апеляційного провадження з підстав, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що на момент прийняття оскаржуваної ухвали про визнання мирової угоди ознаки заінтересованої особи мав первісний кредитор за кредитним договором від 04 серпня

2006 року № 39 закрите акціонерне товариство «Донгорбанк» (далі -

ЗАТ «Донгорбанк»). Права ж і обов`язки ПАТ «ПУМБ» у зв`язку із правонаступництвом після первісного кредитора ЗАТ «Донгорбанк» виникли значно пізніше дати прийняття оскаржуваної ухвали у 2007 році.

З огляду на те, що оскаржуваною ухвалою не приймалось рішення про права і обов`язки ПАТ «ПУМБ», а правонаступником первісного кредитора є товариство з обмеженою відповідальністю «ФПГ Металпромресурс» (далі - ТОВ «ФПГ Металпромресурс»), суд апеляційної інстанції не вбачав підстав, як винятку за пунктом 1 частини другої статті 358 ЦПК України, для поновлення заявникові пропущеного річного строку на оскарження ухвали суду від 10 жовтня 2007 року. У зв`язку з цим апеляційний суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ПАТ «ПУМБ», у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, воно просило скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до апеляційного суду для вирішення питання по відкриття апеляційного провадження.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ПАТ «ПУМБ», витребувано справу із суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що згідно зі статутом ПАТ «ПУМБ» в редакції від 18 вересня 2017 року ПАТ «ПУМБ» є правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ «Донгорбанк». Тобто, за всіма кредитними договорами, кредитором за якими виступав ЗАТ «Донгорбанк», кредитором став ПАТ «ПУМБ». Відповідно до кредитного договору від 04 серпня

2006 року № 39, укладеного між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_5 , останньому було надано кредитні кошти у розмірі 1 200 000 доларів США строком до 30 липня 2021 року. Виконання зобов`язань ОСОБА_5 за вказаним кредитним договором було забезпечено іпотекою нерухомого майна. Право вимоги за основною сумою кредиту та нарахованими процентами за вказаним кредитним договором банком було відступлено іншому кредитору. Не зважаючи на цей факт, у ОСОБА_5 перед ПАТ «ПУМБ» залишилось невиконане зобов`язання щодо сплати штрафу у розмірі 169 619 грн 59 коп. відповідно до пункту 5.1 вказаного кредитного договору за порушення ОСОБА_5 зобов`язань, передбачених пунктом 3.4.4 зазначеного кредитного договору.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_5 на касаційну скаргу ПАТ «ПУМБ», у якому зазначено, що ПАТ «ПУМБ», на його думку, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фіктивності договорів позики, щодо яких затверджено у 2007 році мирову угоду у справі, ПАТ «ПУМБ» не є стороною у вказаному кредитному договорі

від 04 серпня 2006 року та не має права нараховувати будь-які штрафні санкції, виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором було забезпечено іпотекою та є дійсним.

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_2 , поданий представником - ОСОБА_6 , на касаційну скаргу

ПАТ «ПУМБ» у якому вона просила залишити касаційну скаргу без задоволення, ухвалу апеляційного суду залишити без змін.

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_4 на касаційну скаргу ПАТ «ПУМБ», у якому вона просила залишити касаційну скаргу без задоволення, ухвалу апеляційного суду залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У жовтні 2007 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за договором позики від 21 січня 2007 року у розмірі

1 500 000 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10 жовтня 2007 року визнано мирову угоду, укладену ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 08 жовтня

2007 року. Закрито провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя

від 10 жовтня 2007 року, ПАТ «ПУМБ», яке не брало участі у справі, звернулось із апеляційною скаргою.

Між ПАТ «ПУМБ», яке є правонаступником ЗАТ «Донгорбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Алькор Інвест» (далі - ТОВ «ФК «Алькор Інвест») було укладено договір про відступлення права вимоги за № 39/2016. Відповідно до умов вказаного договору новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору і стає кредитором: за кредитним договором від 04 серпня 2006 року № 39, укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_5 ; іпотечним договором від 04 серпня 2006 року № 39/1.

Відповідно до пункту 2.2. договору про відступлення права вимоги

№ 39/2016 до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора у зобов`язаннях, які виникли із кредитного договору та договору забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав, в тому числі, але не обмежуючись, право на отримання основної суми кредиту, процентів за користування кредитом, пені та штрафних санкцій, відповідно до умов кредитного договору.

У подальшому, між ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та ТОВ «ФПГ Металпромресурс» було укладено договір про відступлення права вимоги за № 39/2016/1 на аналогічних умовах, що включали пеню і штрафні санкції.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПАТ «ПУМБ» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За змістом частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана ухвала апеляційного суду ухвалена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою та третьою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд правильно виходив із того, що підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «ПУМБ» відсутні, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року із дня постановлення оскаржуваної ухвали та ПАТ «ПУМБ» на час постановлення ухвали суду першої інстанції не був іпотекодержателем переданого за мировою угодою зазначеного нерухомого майна.

Отже, обґрунтованими є висновки апеляційного суду про те, що оскаржуваною ухвалою районного суду не приймалось рішення про права і обов`язки ПАТ «ПУМБ», а правонаступником первісного кредитора є ТОВ «ФПГ Металпромресурс», тому підстави для застосування положення пункту 1 частини другої статті 358 ЦПК України й поновлення заявникові пропущеного річного строку на оскарження ухвали суду від 10 жовтня 2007 року відсутні.

Доводи касаційної скарги ПАТ «ПУМБ» про те, що на час постановлення ухвали суду першої інстанції воно було кредитором ОСОБА_5 , а діями останнього щодо відчуження належного майна без згоди на те кредитора було порушено умови кредитного договору, що зумовлює для ПАТ «ПУМБ» право на нарахування штрафу, є необґрунтованими, оскільки право вимоги за вказаним кредитним договором, у тому числі пені та штрафних санкцій, відповідно до договорів про відступлення прав вимоги, укладених між

ЗАТ «Донгорбанк» та ТОВ «ФК «Алькор Інвест», а потім між ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та ТОВ «ФПН Металпромресурс», належить останньому.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович