Номер провадження: 22-ц/813/970/19
Номер справи місцевого суду: 520/7523/16-ц
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року м. Одеса

Колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Колеснкікова Г.Я..

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю: ОСОБА_1 . ОСОБА_2 і їхнього представника, ОСОБА_3 і його представника

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2018 року (одноособово суддя Васильків О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання вчинити певні дії, за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , про усунення перешкод у здійсненні права власності, відшкодування моральної шкоди,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

29.06.2016 року ОСОБА_3 звернувся із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання вчинити певні дії, і остаточно уточнивши позов, просив: зобов`язати ОСОБА_1 забрати /зняти/ свою тумбу від газової плити позивача на кухні та не перешкоджати позивачу користуватися його приватною власністю, а також не перешкоджати встановленню вмивальника.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу ОСОБА_3 належить житлова кімната площею 13,7 м2 у житловому блоці секції гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , та він є власником 186/1000 частин вказаної квартири. На кухні, яка знаходиться у загальному користуванні з відповідачем та третьої особою, він встановив газову плиту і не може встановити вмивальник, оскільки відповідач ОСОБА_1 біля його плити встановив тумбу, чим порушує його права.

18.11.2016 року відповідач ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 і ОСОБА_5 звернулись із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_6 і ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності, відшкодування моральної шкоди, і, остаточно уточнивши позов, просили: визначити у натурі порядок користування кухнею, яка знаходиться у квартирі комунального користування № 2 будинку АДРЕСА_3 ; стягнути з ОСОБА_3 на їхню користь на відшкодування моральної шкоди 30 000 гривень.

Позовні вимоги обґрунтували тим, що на власні речі позивача, а саме на плиту та вмивальник ніхто не посягає, однак позивач за первісним позовом порушує права відповідачів, оскільки свої власні речі встановив не в межах належної йому частки у приміщенні кухні, а саме на площі 1,84 м2, ОСОБА_3 безпідставно посягає на їх власність і завдав їм моральної шкоди, втягнувши у судову тяганину.

Ухвалою суду від 18.11.2016 року прийнято зустрічний позов, який об`єднаний в одне провадження із первісним.

У судовому засіданні 04.10.2018 року ОСОБА_3 свої позовні вимоги підтримав, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і їхній представник, представник ОСОБА_5 позов ОСОБА_3 не визнали, зустрічні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Третя особа ОСОБА_4 не приймала участі у судовому засіданні 04.10.2018 року, надала суду пояснення 17.10.2016 року, а третя особа ОСОБА_6 зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, 04.10.2018 року не приймав участі у судовому засіданні.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2018 року ОСОБА_3 відмовлено у позові, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні зустрічного позову.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

ОСОБА_1 не погодився із рішенням суду першої інстанції від 04.10.2018 року і подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалите нове, яким його позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга ОСОБА_1 зазначає:

Суд, у порушенні ст. 229 ЦПК України, не надав значення обставинами, у зв`язку з чим не зробив відповідні матеріалам справи висновки, а саме: -поясненням третіх осіб - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 щодо відносин між сторонами та в чому полягають порушення права у користуванні кухнею загального користування, -висновку №0130 судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2018 року, відповідно до якого, розділити кухню «13» площею 9,9 м2 комунальної квартири АДРЕСА_4 відповідно до ідеальних частин співвласників, неможливо і, при цьому, запропоновано 2 варіанта порядку користування кухнею у відповідності до ідеальних часток кожного співвласника.

Із зазначеного висновку експерта вбачається, що з боку ОСОБА_1 не вбачається порушень у користуванні часткою кухні ОСОБА_3 , оскільки займана ОСОБА_1 площа робочої зони кухні, 0,71 м2 менше його ідеальної частки, передбаченої приватизацією, при тому, що у користуванні ОСОБА_3 його робоча зона кухнею менше лише на 0,35 м2 від його ідеальної частки, передбаченої приватизацією, а також, що більшою площею, ніж належна їй частка користується ОСОБА_4 ;

Суд спотворив висновок експертизи від 28.02.2018 року, зазначивши, що сторони по справі ОСОБА_3 і ОСОБА_1 фактично користуються площею спільної кухні в межах їх ідеальних часток, що протирічить висновку експерта про неможливість розділити кухню відповідно до ідеальних частин співвласників і безпідставно зазначив, що сторона позивачів за зустрічним позовом, після ознайомлення з висновками експертизи, не змінила своїх вимог щодо кола відповідачів, вбачаючи ОСОБА_4 , як таку особу, яка користується кухнею та займає площу більше ніж належить їй відповідно ідеальної частки на 0,21 м2 і порушує право на користування частиною кухні, що належить ОСОБА_3 .

Суд не вирішив питання щодо витрат, які поніс ОСОБА_1 за проведення експертизи у розмірі 2 828 грн., оскільки експертиза проведена за ініціативою 2/х сторін.

В рішенні є посилання на лист КП «Міське агентство з приватизації житла» про розрахунок площ місць загального користування, зокрема площа ОСОБА_3 становить кухня- 1,84 м2, вбудована шафа - 0,26 м2 і ОСОБА_3 самоуправно займає належну ОСОБА_1 вбудовану шафу, розмір якої складає - 4,6 м2, яка належить ОСОБА_1 ..

Суд безпідставно відмовив у стягненні з ОСОБА_3 моральної шкоди, зазначивши, що надані суду медичні документи про стан здоров`я дружини ОСОБА_1 під час судового розгляду, не доводять причинно-наслідковий зв`язок між наявністю спору та погіршенням здоров`я.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Позивач ОСОБА_3 , позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи ОСОБА_8 і ОСОБА_6 не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

ОСОБА_3 є власником 186/1000 частин квартири АДРЕСА_4 , в квартирі йому належить житлова кімната площею 13,7 м2, інші приміщення квартири, у тому числі кухня, знаходяться у загальному користуванні власників і мешканців квартири (а.с.1-14,153-159 т.1).

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , на час подачі первісного і зустрічного позовів, а також вирішення судом першої інстанції справи по суті були власниками у рівних частках 295/1000 частин квартири, яка складала 30 м2 загальної площі спірної квартири (а.с.66,162 т.1).

Станом на час подачі первісного та зустрічного позову і станом на час вирішення судом спору по суті, між ОСОБА_3 і ОСОБА_9 існував спір з приводу користування приміщеннями загального користування квартири АДРЕСА_4 , а саме, з приводу користування приміщенням кухні.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи Київської незалежної судово-експертної установи (Одеська філія) №0130 від 28.02.2018 року: корисна площа кухні складає 9,9 м2; площа кухні, яка відповідає частці ОСОБА_3 складає 1,84 м2; виділити ОСОБА_3 місце на кухні загального користування під мийку можливо по 2 варіантам; розділити кухню відповідно до ідеальних часток співвласників неможливо; можливо встановити порядок користування кухнею відповідно до ідеальних часток кожного співвласника; для встановлення порядку користування необхідно перепланування ділянки кухні, яка знаходиться у користуванні співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з проведенням певних переобладнань, залишенням існуючого порядку користування між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , або, за їх бажанням, привести площу робочих зон у відповідність до ідеальних часток чи наблизитись до ідеальних часток відповідно до першого або другого варіантів; фактичне користування кухнею відповідає ідеальним часткам співвласників і не відповідає їх ідеальним часткам тільки по площі робочих зон (а.с.137-149 т.1).

Судом апеляційної інстанції встановлені нові обставини і досліджені нові докази.

З 30.08.2019 року і 29.10.2019 року ОСОБА_1 не є власниками 162/1000 та 133/100 частин (295/1000 частин) спірної квартири, оскільки зазначені частки відчужені ними 30.08.2019 року і 29.10.2019 року за договорами дарування ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 21.11.2019 року (а.с.24-29 т.2).

Між сторонами виникли правовідносини з приводу володіння і користування правом власності, які регулюються нормами ЦК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_3 у позові виходив з того, що позов не доведений. Відмовляючи ОСОБА_1 у зустрічному позові, суд виходив з того, що за висновком судової будівельно-технічної експертизи запропоновано 2 варіанти порядку користування приміщенням кухні загального користування, які передбачають перепланування ділянки кухні, що знаходиться у користуванні ОСОБА_12 , яка не залучена до участі у справі в якості відповідача за зустрічними позовними вимогами ОСОБА_9 (а.с.210-214 т.1).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині з таких підстав.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ст. 319 ч.ч.1-3 ЦК України).

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (ст. 358 ч. ч.1-3 ЦК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ч.1 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є власником 186/1000 частин квартири АДРЕСА_4 , а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , на час подачі первісного та зустрічного позовів, а також вирішення судом першої інстанції справи по суті були власниками у рівних частках 295/1000 частин квартири. Станом на час подачі первісного та зустрічного позовів та станом на час вирішення судом спору по суті, між ОСОБА_3 і ОСОБА_9 існував спір з приводу користування приміщеннями загального користування спірної квартири, а саме, з приводу користування приміщенням кухні.

ОСОБА_1 у зустрічному позові просили усунути їм перешкоди у здійсненні права власності шляхом визначення у натурі порядку користування кухнею у спірній квартирі, і, доповнивши позов, просили стягнути з ОСОБА_3 на їхню користь на відшкодування моральної шкоди 30 000 гривень (а.с.64,65,68,69 т.1).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи Київської незалежної судово-експертної установи (Одеська філія) №0130 від 28.02.2018 року, зокрема, розділити кухню відповідно до ідеальних часток співвласників неможливо, можливо встановити порядок користування кухнею відповідно до ідеальних часток кожного співвласника і для встановлення порядку користування необхідно перепланування ділянки кухні, яка знаходиться у користуванні співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з проведенням певних переобладнань, залишенням існуючого порядку користування між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , або, за їх бажанням, привести площу робочих зон у відповідність до ідеальних часток чи наблизитись до ідеальних часток відповідно до першого або другого варіантів, при цьому, фактичне користування кухнею відповідає ідеальним часткам співвласників і не відповідає їх ідеальним часткам тільки по площі робочих зон (а.с.148 зворот, 149, 149 зворот т.1).

ОСОБА_1, з врахуванням висновків судової будівельно-технічної експертизи, позовні вимоги щодо усунення їм перешкод у здійсненні права власності шляхом визначення у натурі порядку користування кухнею у квартирі загального користування, зустрічні позовні вимоги не уточнили (за висновком експерта пропонувалось 2 варіанта порядку користування) і належним чином не визначили осіб, які мають бути притягнути до участі у справі за вимогами про визначення у натурі порядку користування приміщенням кухні квартири загального користування в якості відповідачів (за висновком експерта передбачається 2 варіанта перепланування ділянки кухні і за цими 2 варіантами є необхідність перепланування ділянки кухні, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_13 )

Зважаючи на те, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, ОСОБА_13 є співвласником 217/1000 частин квартири і місць загального користування, рішення суду про визначення в натурі порядку користування приміщенням кухні квартири загального користування впливає на права ОСОБА_13 , як співвласника спірної квартири, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові з підстав того, що позивачі за зустрічним позовом не бажали змінити процесуальний статус третьої особи ОСОБА_13 на її статус відповідача за зустрічними позовними вимогами.

Правильним є і висновок суду про недоведеність зустрічних позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_3 погодився із рішенням суду щодо відмови йому у позові про зобов`язання ОСОБА_1 забрати /зняти/ свою тумбу від газової плити на кухні та не перешкоджати йому користуватися приватною власністю, а також не перешкоджати встановленню вмивальника.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 також не зазначає доводів стосовно незаконності рішення суду в частині відмови у позові ОСОБА_3

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи ОСОБА_1 у скарзі про те, що: суд не надав належної оцінки поясненням третіх осіб - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 щодо відносин між сторонами та у чому полягають порушення права у користуванні кухнею загального користування, а також висновку №0130 судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2018 року, відповідно до якого, розділити кухню «13» площею 9,9 м2 комунальної квартири АДРЕСА_4 , відповідно до ідеальних частин співвласників, неможливо, запропоновано 2 варіанта порядку користування кухнею у відповідності до ідеальних часток кожного співвласника; суд спотворив висновок експертизи від 28.02.2018 року щодо фактичного користування кухнею ОСОБА_3 і ОСОБА_1 та необхідності залучення до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_4 ; суд не вирішив питання щодо витрати, які поніс ОСОБА_1 за проведення експертизи у розмірі 2 828 грн., оскільки експертиза проводилась за ініціативою обох сторін; суд послався на лист КП «Міське агентство з приватизації житла» про розрахунок площ місць загального користування, зокрема площа ОСОБА_3 становить кухня- 1,84 м2, вбудована шафа - 0,26 м2, проте ОСОБА_3 самоуправно займає належну ОСОБА_1 вбудовану шафу, розмір якої складає - 4,6 м2, яка належить ОСОБА_1 і зазначена у технічному паспорті на його прізвище при приватизації, якому суд не надав належної оцінки; суд безпідставно відмовив у стягненні з ОСОБА_3 моральної шкоди, зазначивши, що надані суду медичні документи не доводять причинно-наслідковий зв`язок між наявністю спору та погіршенням здоров`я, - не заслуговують на увагу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Рішення суду містить оцінку щодо обставин справи, як поясненням позивачів й відповідачів, так і поясненням третіх осіб - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , а також висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2018 року у їх сукупності.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи Київської незалежної судово-експертної установи (Одеська філія) №0130 від 28.02.2018 року, зокрема, розділити кухню відповідно до ідеальних часток співвласників неможливо, можливо встановити порядок користування кухнею відповідно до ідеальних часток кожного співвласника і для встановлення порядку користування необхідно перепланування ділянки кухні, яка знаходиться у користуванні співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з проведенням певних переобладнань.

Тому висновок суду про те, що ОСОБА_4 , як співвласник частини квартири загального користування, повинна бути залучена до участі у справі в якості відповідача, оскільки для встановлення порядку користування необхідно перепланування ділянки кухні, яка знаходиться у користуванні співвласника ОСОБА_4 , є правильним.

Відповідно до ухвали суду від 25.01.2017 року, оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_3 і ОСОБА_9 , відповідно до питань, викладених перед експертом (кожний по 2 питання, а.с.84-87 т.1).

Рішенням суду відмовлено у позовах, як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_9 , тому відсутні підстави для покладення на ОСОБА_3 відшкодувати ОСОБА_1 2 828 грн., сплачених ними за проведення експертизи з питань, які вони ставили перед експертом і які не були покладені судом в обґрунтування рішення, яким їм відмовлено у задоволенні зустрічного позову.

Доводи апелянта із посиланням на лист КП «Міське агентство з приватизації житла» щодо розрахунку площ місць загального користування, у тому числі стосовно користування вбудованою шафою, не приймаються, оскільки вбудована шафа не є предметом спору у даній справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд дійшов до висновку про недоведеність зустрічних позовних вимог в частині усунення перешкод шляхом визначення порядку користування, тому висновок суду про недоведеність позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди також є правильним.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Зважаючи на те, що позивач за первісним позовом ОСОБА_3 і позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_1 не довели своїх позовних вимог, відсутні підстави для ствердження про порушення їх прав або інтересів, за захистом яких вони звернулись до суду.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦКПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційну скаргу залишає без задоволення, а рішення суду без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Колегія суддів залишає без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , тому він не має права на відшкодування судових витрат.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381, 382. 383. 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 03.12.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков