Постанова

Іменем України

24 липня 2019 року

м. Київ

справа № 752/12685/15-ц

провадження № 61-27252св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Немировської О. В., Чобіток А. О., Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 16 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 2706/0908/71-579, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 123 000 доларів США на строк до 16 вересня 2038 року, зі сплатою 12 % річних.

На забезпечення виконання зобов`язань 16 вересня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки.

28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс») укладено договір факторингу, згідно з яким банк відступив свої права вимоги заборгованості.

28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір факторингу, за яким були відступлені права кредитора за кредитними договорами, на підставі чого позивач набув права кредитора за договором від 16 вересня 2008 року № 2706/0908/71-579.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 01 липня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 6 350 541 грн 89 коп., яка складається: із заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 569 274 грн 37 коп.; відсотків - 98 005,29 доларів США, пеня - 169 990,95 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного банку України складає 357 0697 грн 13 коп.

Ураховуючи викладене, ТОВ «Кредитні ініціативи» просило стягнути достроково з позичальника та поручителя солідарно заборгованість у сумі 6 350 541 грн 89 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року у складі судді Ладиченка С. В. позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість у розмірі 6 350 541 грн 89 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв`язку з порушенням боржником умов кредитного договору виникла заборгованість, яка доведена позивачем та не спростована відповідачем.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи».

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що позивач звертаючись до суду з позовом до позовної заяви додав копію кредитного договору від 16 вересня 2008 року № 2706/0908/71-579, додатки до нього, договорів факторингу, акта прийому-передачі інформації згідно з реєстром заборгованості боржників, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, статут ТОВ «Кредитні ініціативи», які не були посвідчені належним чином та не завірені суддею, що позбавило суд можливості зробити висновки про фактичні права та обов`язки сторін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2017 року ТОВ «Кредитні ініціативи» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що відповідач не заперечував факт укладення кредитного договору від 16 вересня 2008 року № 2706/0908/71-579 та отримання коштів. Крім того, ненадання позивачем оригіналу кредитного договору не спростовує наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У лютому 2018 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу від ОСОБА_1 , в яких він просив залишити оскаржуване судове рішення без змін, оскільки воно прийняте при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

17 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

16 вересня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 2706/0908/71-579, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 123 000 доларів США на строк до 16 вересня 2038 року, зі сплатою 12 % річних за весь строк фактичного користування кредитом (а.с. 6-10).

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 16 вересня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки (а.с. 13).

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладений договір факторингу, згідно з яким банк відступив свої права вимоги заборгованості (а.с. 20-32).

28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір факторингу, за яким були відступлені права кредитора за кредитними договорами, на підставі чого позивач набув права кредитора за договором від 16 вересня 2008 року (а.с. 34-42).

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 01 липня 2015 року утворилася заборгованість, яка складається: із заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 569 274 грн 37 коп.; відсотків - 9 8005,29 доларів США, пені - 169 990,95 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного банку України складає 357 0697 грн 13 коп.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною третьою статті З ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У частині першій статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Кредитні ініціативи» посилалося на те, що відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, допустив заборгованість за кредитом та відсотками, та надав докази на підтвердження умов договору - копію розрахунку боргу, договор факторингу, акт прийому-передачі інформації згідно з реєстром заборгованості боржників, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, статут ТОВ «Кредитні ініціативи».

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення районного суду, суд апеляційної інстанції, у порушення статей 10, 57, 60, 212-214, 303 ЦПК України 2004 року належним чином не перевірив доводів сторін, не дав правової оцінки наданих ТОВ «Кредитні ініціативи» доказів, не оцінив належність, допустимість, достовірність кожного із них, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Посилання апеляційного суду на те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» надало копії договорів факторингу, акта прийому-передачі інформації згідно з реєстром заборгованості боржників, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, статут а ТОВ «Кредитні ініціативи», які не були посвідчені належним чином та не завірені суддею, є необґрунтованими.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , не заперечував факт укладення кредитного договору від 16 вересня 2008 року № 2706/0908/71-579 та отримання коштів позичальником ОСОБА_1 .

Таким чином, апеляційний суд не сприяв всебічному й повному з`ясуванню дійсних обставин справи, що мають юридичне значення для її вирішення, допустив неповноту у з`ясуванні таких обставин.

Отже, апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні позову, тим самим спір по суті не вирішив та звільнив позичальника від виконання ним обов'язку щодо поверенення кредитної заборгованості.

У зв`язку з наведеним оскаржуване судове рішення апеляційного суду не можна вважати законним й обґрунтованим.

Відповідно до пункту першого частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК Українипідставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалене з порушення норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк