Провадження № 22-ц/802/571/19 Категорія: 1 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 липня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Шевчук Л.Я.,

з участю:

секретаря судового засідання - Губарик К. А.,

представника відповідача - Кузіна Є. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", Публічного акціонерного товариства "Дельтабанк", треті особи - Другий відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про звільнення майна з-під арешту, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", Публічного акціонерного товариства "Дельтабанк", треті особи - Другий відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про звільнення майна з-під арешту, за апеляційною скаргою відповідача Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 квітня 2019 року первісний і зустрічний позови задоволено. Звільнено нерухоме майно, а саме, квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з-під арештів, накладених постановою старшого державного виконавця Другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області Шпіруком В. Ю. від 08.09.2014 р.(ВП №39495079), номер запису про обтяження 6926083; постановою заступника начальника Другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області Гань А. Ф. від 26.10.2015 р. (ВП №49099701), номер запису про обтяження 12004310; постановою головного державного виконавця Другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області Капітан М. В. від 13.04.2017 р. (ВП №53765085), номер запису про обтяження 20009209.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, АТ КБ "Приватбанк" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісного та зустрічного позовів.

09 липня та 22 липня 2019 року від позивача за первісним позовом ОСОБА_1 та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 надійшли письмові заяви про відмову від позову.

Заслухавши думку представника відповідача, який не заперечив щодо прийняття відмови від позову, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що дані заяви підлягають до задоволення, а провадження у даній справі закриттю.

Згідно з ч.2 ст.49 ЦПК України позивач має право відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до положень ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 1 ст.255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З наведеного слідує, що позивачі за обома позовами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають законну можливість реалізувати своє диспозитивне право щодо розпорядження своїм процесуальним способом захисту шляхом відмови від позову у апеляційному суді.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що заяви позивача за первісним позовом ОСОБА_1 та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про відмову від позову підлягають задоволенню, відмову від позову суд приймає як таку, що не суперечить закону і не порушує прав інших осіб, та враховуючи, що обставин, передбачених ч. 6 ст. 49, ч. 5 ст. 206 ЦПК України, які би перешкоджали прийняти відмову від позову, судом апеляційної інстанції не встановлено, ухвалене у справі судове рішення на підставі ст. 373 ЦПК України підлягає визнанню нечинним із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 49, 206, 255, 256, 373, 374 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Прийняти відмову позивача за первісним позовом ОСОБА_1 та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 від позову.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 квітня 2019 року у даній справі визнати нечинним.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", Публічного акціонерного товариства "Дельтабанк", треті особи - Другий відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про звільнення майна з-під арешту, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", Публічного акціонерного товариства "Дельтабанк", треті особи - Другий відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про звільнення майна з-під арешту, в зв`язку із відмовою від позовів.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді