№ 2/200/4041/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» березня 2019 року. Суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» «про захист прав споживачів», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним позовом. В позові посилається на те, що є власником квартири № 136 за адресою: м. Дніпро, вул. Казакевича, буд. 6 та споживачем послуг з розподілу природного газу, що надаються ПАТ «ДНІПРОГАЗ» як Оператором газорозподільної системи (особовий рахунок споживача № НОМЕР_1), відповідно до публічного Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.15 №2498, оскільки інший договір розподілу природного газу між позивачем та ПАТ «ДНІПРОГАЗ» не укладався. 30 травня 2018 року без попередження було припинено газопостачання у IV та V підїздах будинку 6 за адресою: м. Дніпро, вул. Казакевича, у тому числі і до квартири позивача. Відповіддю ПАТ «ДНІПРОГАЗ» ОСОБА_1 повідомлено, що за особовим рахунком останнього обліковується заборгованість, розмір якої станом на червень 2018 року становить 10 829,29 грн. Вказана заборгованість нарахована за результатами розгляду акту про порушення, відповідно до якого прийнято рішення про здійснення нарахування за необлікований обєм природного газу у розмірі 2618,84 куб.м, вартість якого за період з 10.02.2006 р. по 31.07.2017 р. склала 10829,29 грн. Позивач просить визнати протиправними рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «ДНІПРОГАЗ» про нарахування боргу у розмірі 10 829,29 грн за необлікований обєм природного газу за період з 10.02.2006 року по 31.07.2017 року та припинення газопостачання, зобовязати ПАТ «ДНІПРОГАЗ» відновити газопостачання за адресою: АДРЕСА_1, та зобовязати ПАТ «ДНІПРОГАЗ» відшкодувати позивачу вартість недовідпущеного обєму природного газу у розмірі 469,71 грн. Крім того, незаконними діями ПАТ «ДНІПРОГАЗ» позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у порушенні нормального ритму життя, оскільки газ використовувався позивачем для приготування їжі, а його відсутність спричинила значний дискомфорт побуту та змусило шукати альтернативні варіанти для приготування їжі, а нарахування значного боргу спричинило погіршення його самопочуття, втрату спокою, внаслідок чого позивач зазнав негативних емоцій, переживань. Моральну шкоду оцінює в 10 000 грн.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2018 року задоволено клопотання Позивача про витребування доказів. Витребувано від ПАТ «ДНІПРОГАЗ»: акт про порушення за адресою: АДРЕСА_2, складений відносно споживача ОСОБА_1 (особовий рахунок №); рішення комісії з розгляду актів про порушення про донарахування ОСОБА_1 (особовий рахунок №) за необлікований обєм природного газу у розмірі 2618,84 куб.м, вартість якого склала 10 829,29 грн за період з 10.02.2016р. по 31.07.2017 р. та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу і його вартості до нього; платіжний рахунок на оплату донарахованого обєму природного газу із супровідним листом, з відміткою про його вручення ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3; повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу за адресою: АДРЕСА_2 з відміткою про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Представником відповідача ПАТ «ДНІПРОГАЗ» надано відзив на позов, в якому останній посилається на відсутність укладеного договору розподілу природного газу між позивачем та ПАТ «ДНІПРОГАЗ», зазначаючи, що обовязок укладати договір покладається на споживача природного газу. У той же час, представник відповідача зазначає про невиконання позивачем обовязку повідомляти про зміну персоніфікованих даних про споживача природного газу та кількості зареєстрованих, внаслідок чого позивачу було нараховано борг у розмірі 10 829,29 грн за необлікований обєм природного газу за період з 10.02.2006 року по 31.07.2017 року. На обґрунтування правомірності нарахування боргу за необлікований обєм природного газу за період з 10.02.2006 року по 31.07.2017 року посилається на п. 7 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП № 2494 30.09.2015 року, відповідно до якого у разі виявлення Оператором ГРМ факту використання природного газу споживачем у випадках, коли споживачем (за відсутності лічильника) протягом місяця з дати настання змін не було письмово повідомлено Оператора ГРМ про зміни, що стосуються збільшення опалюваної площі та збільшення кількості осіб, зареєстрованих на обєкті побутового споживача, визначення обєму спожитого природного газу здійснюється за граничними обємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дати, коли відбулись такі зміни, а в разі неможливості встановлення цієї дати за останні 6 місяців. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представником ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» надано пояснення третьої особи щодо позову, згідно яких договір розподілу природного газу між позивачем та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» є укладеним та діючим, оскільки за особовим рахунком обєкту позивача здійснювалась оплата за постачання газу та мало місце фактичне споживання природного газу.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься і в ч. 1ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири №136 за адресою: м. Дніпро, вул. Казакевича, буд. 6 на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 18.07.2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 4869 (а.с.18).

Між ОСОБА_1 та ПАТ «ДНІПРОГАЗ» укладено договір розподілу природного газу шляхом сплати позивачем вартості спожитого газу, що підтверджується наданою ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» роздруківкою фінансового стану особового рахунку № НОМЕР_1, відкритого на імя ОСОБА_3 (а.с. 98), що підтверджує факт оплати за послуги з розподілу газу у січні, квітні, травні, листопаді 2016 року, серпні 2017 року та березні, квітні, червні, листопаді 2018 року.

Позивач використовує газ для приготування їжі у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача (а.с. 29).

Відповідно акту на відключення газу № 2198 від 30.05.2018 року квартири № 112, 116, 120, 124, 128, 132, 136, 140, 144 за адресою: м. Дніпро, вул. Казакевича, буд. 6 відключено від газопостачання з причини ліквідації аварії та проведення ремонтно-відновлювальних робіт (а.с. 80).

Згідно відповіді ПАТ «ДНІПРОГАЗ» вих.№Dg01.7-ПВ-8568-0818 від 22.08.2018 року підставою припинення газопостачання за обєктом позивача був витік газу, про який було повідомлено 30.05.2018 року аварійно-диспетчерську службу ПАТ «ДНІПРОГАЗ». Газопостачання до квартир буде відновлено після надання доступу до всіх квартир будинку, усунення порушень та проведення опресування внутрішньобудинкового газопроводу із задовільним результатом (а.с.28). Крім того, з даної відповіді вбачається, що за особовим рахунком позивача вбачається борг у розмірі 10 829,29 гривень, нарахований за результатами розгляду акту про порушення комісією з розгляду актів про порушення ПАТ «ДНІПРОГАЗ» та повідомлено, що про припинення газопостачання за вказаною адресою позивача повідомлено шляхом направлення поштового відправлення 31.05.2018 року (а.с.30). Доказів направлення або отримання вказаного поштового відправлення позивачеві не надано.

28.08.2017 року представником ПАТ «ДНІПРОГАЗ» було складено акт про порушення № 553 «б», відповідно до якого за особовим рахунком № НОМЕР_1 встановлено порушення, яке полягає у «виявленні Оператором ГРМ факту використання природного газу споживачем у випадках, коли споживачем (за відсутності лічильника) протягом місяця з дати настання змін видів споживання не було письмово повідомлено Оператора ГРМ про зміни, що стосуються видів споживання газу склад сімї з 10.02.06 р. 2 особи, з 26.01.17 р. 3 особи» (а.с.86).

Згідно довідки про склад сімї та місце реєстрації № 18591 від 09.08.2017 року (а.с.79), за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 3 особи, з яких: 2 особи зареєстровані з 10.02.2006 року, 3 особи з 26.01.2017 року.

Акт про порушення складено у присутності представника КП «Міські комунальні платежі Дніпровської міської ради» ОСОБА_4, графи про ознайомлення та наявність зауважень позивача або його представника з актом не заповнені (а.с. 89). З наданого відповідачем реєстру поштових відправлень (а.с.81) неможливо встановити, чи направлявся акт про порушення позивачеві.

Відповідно наданого відповідачем ОСОБА_5 засідання комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ від 02.10.2017 року (а.с. 87) позивач, його представник були відсутні під час розгляду акта про порушення. Комісією з розгляду актів про порушення ПАТ «ДНІПРОГАЗ» вирішено акт-порушення № 553 «б» від 28.08.2017 року задовольнити в повному обсязі.

Згідно акту-розрахунку № 3396 від 02.10.2017 року (а.с. 88) за особовим рахунком на імя ОСОБА_3 здійснено нарахування за необлікований обєм природного газу у розмірі 2618,84 куб.м, вартість якого склала 10829,29 грн за період з 10.02.2006 р. по 31.07.2017 р..

ПАТ «ДНІПРОГАЗ» не надано доказів на підтвердження факту вручення позивачеві примірника рішення комісії з розгляду актів про порушення від 02.10.2017 року, акту-розрахунку № 3396 від 02.10.2017 року та рахунку на оплату необлікованого обєму природного газу.

Відповідно до ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Приписами статей 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначені загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та сформовані загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 ЦК України при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» є нормативним актом спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) передбачено обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок кореспондується з обов'язком виконавця, визначеному пунктом 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Правовідносини щодо розподілу природного газу між позивачем та ПАТ «ДНІРОГАЗ» регулюються Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до п. 1.3. Типового договору розподілу природного газу цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРС направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРС, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Таким чином, з урахуванням того, що судом встановлено факт сплати позивачем послуг з розподілу газу, договір розподілу природного газу між позивачем та ПАТ «ДНІПРОГАЗ» є укладеним.

Відповідно до пп. 3 п. 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування обємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу належить, зокрема, використання газу побутовим споживачем (за відсутності лічильника) у випадках, коли споживачем протягом місяця з дати настання відповідних змін не було письмово повідомлено Оператора ГРМ про зміни, що стосуються збільшення опалюваної площі та збільшення кількості осіб, зареєстрованих на обєкті побутового споживача.

Відповідно до п.1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРС складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Пунктом 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ встановлено, що акт про порушення після предявлення представником Оператора ГРС службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи обєкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Відповідно до п.8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРС, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Відповідно до п.п.11, 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі прийняття комісією з розглядів актів про порушення рішення про задоволення акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу і його вартості. Вартість необлікованого (донарахованого) обєму природного газу, яка предявляється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРС, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Відсутність доказів вручення позивачеві примірника рішення комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ про нарахування боргу за необлікований обєм природного газу від 02.10.2017 року, акту-розрахунку № 3396 від 02.10.2017 року та рахунку на оплату необлікованого обєму природного газу є порушенням порядку розгляду актів про порушення.

Згідно п. 7 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення Оператором ГРМ факту використання природного газу споживачем у випадках, коли споживачем (за відсутності лічильника) протягом місяця з дати настання змін не було письмово повідомлено Оператора ГРМ про зміни, що стосуються збільшення опалюваної площі та збільшення кількості осіб, зареєстрованих на обєкті побутового споживача, визначення обєму спожитого природного газу здійснюється за граничними обємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дати, коли відбулись такі зміни, а в разі неможливості встановлення цієї дати за останні 6 місяців.

У той же час, Кодекс газорозподільних систем був введений у дію Постановою НКРЕКП «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» № 2494 від 30.09.2015 року та вступив у силу 27.11.2015 року.

Стаття 58 Конституції України встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до офіційного тлумачення ст. 58 Конституції України, яке міститься у пункті 2 Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію у часі законів та інших нормативно-правових актів) - дію нормативно-правового акта в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Стаття 5 ЦК України також дублює положення ст. 58 Конституції України зазначаючи, що акти цивільного законодавства (до яких також відноситься Кодекс ГРМ) регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Таким чином, ПАТ «ДНІПРОГАЗ» неправомірно здійснив нарахування боргу за особовим рахунком № НОМЕР_1 на імя ОСОБА_3 за період з 10.02.2006 р. по 31.07.2017 р..

З наданого відповідачем акту-розрахунку № 3396 від 02.10.2017 року також неможливо встановити, на підставі яких цін на природний газ та норм споживання здійснено розрахунок вартості необлікованого обєму природного газу. Відповідачем не надано доказів і на підтвердження факту направлення на адресу позивача платіжного рахунку Оператора ГРМ із супровідним листом щодо сплати вартості необлікованого обєму природного газу.

Таким чином, ПАТ «ДНІПРОГАЗ» протиправно донараховано обєм природного газу за період до набрання чинності Кодексом ГРМ, а тому рішення комісії з розгляду актів про порушення від 02.10.2017 року та акт-розрахунок № 3396 від 02.10.2017 року до нього є протиправними.

Відповідно до п. 7.3. Типового договору розподілу природного газу споживач має право на отримання цілодобового доступу до газорозподільної системи в межах величини приєднаної потужності його обєкта та передачу належних Споживачу обємів (обсягів) природного газу з належним рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання ним вимог цього Договору.

Абзац другий п. 4 глави 1 розділу III Кодексу ГРМ у разі виникнення аварійної ситуації Оператор ГРМ зобовязаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ліквідація наслідків аварій або дії обставин непереборної сили є підставою для перерви у безперебійному наданні споживачам комунальних послуг. Перерва у наданні комунальних послуг, яка виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, має бути ліквідована у найкоротші терміни, що визначаються нормативними документами. Якщо ліквідація наслідків аварії або дії обставин непереборної сили потребує більше однієї доби, виконавець/виробник спільно з органами місцевого самоврядування здійснює заходи щодо зменшення її негативного впливу на споживачів.

Згідно абз. 2 п. 8.13. розділу VІІI Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285 після усунення причин аварійних відключень газових мереж споживачів в населених пунктах газорозподільне підприємство повинно відновити подачу газу в газові мережі з дотриманням вимог порядку пуску газу, який затверджується керівником газорозподільного підприємства.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що до способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Крім того, суд при вирішенні даного спору враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невідємну складову та інструмент верховенства права.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

В постанові Верховного Суду України від 21.05.2012 року у справі №6-20цс11 зазначено, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 Цивільного кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Так пунктом 27 розділу III Правил постачання природного газу затверджених, Постановою НКРЕП N 2496 від 30 вересня 2015 року визначено, що постачальник є відповідальним в тому числі за безпідставне припинення газопостачання.

А тому, суд вважає за необхідне захистити цивільне право позивача шляхом визнання незаконними рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «ДНІПРОГАЗ» про нарахування боргу у розмірі 10 829,29 гривень за необлікований обєм природного газу у розмірі 2618,84 куб.м за період з 10.02.2006 року по 31.07.2017 року та припинення газопостачання, та зобовязання відповідача відновити газопостачання за адресою: АДРЕСА_2.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 8.3. Типового договору розподілу природного газу у разі безпідставного припинення (обмеження) розподілу природного газу Споживачу або підтвердження факту невідповідності якості та/або величини тиску природного газу на межі балансової належності обєкта Споживача Оператор ГРС відшкодовує Споживачу вартість недоотриманого природного газу та/або здійснює перерахунок наданих послуг за цим Договором відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Підпунктом 1 п. 2 глави 6 розділу ХI Кодексу ГРМ встановлено, що компенсація завданих споживачу збитків здійснюються з урахуванням такого: у разі безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) споживачу з вини Оператора ГРС він відшкодовує споживачу вартість або обєм недовідпущеного природного газу, що обчислюється, виходячи з середньодобового споживання за попередні 12 місяців (норма застосовується щодо споживачів, що не є побутовими) або планового місячного обєму споживання (норма застосовується щодо споживачів, що є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання.

З огляду на викладене, суд вважає, що у звязку із безпідставним припиненням газопостачання за адресою: АДРЕСА_1, ПАТ «ДНІПРОГАЗ» зобовязаний відшкодувати позивачу вартість недовідпущеного природного газу з розрахунку вартості планового місячного обєму природного газу за період з 01.06.2018 року по 15.10.2018 року на трьох осіб виходячи із таких розрахунків.

Абзацом 58 п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що плановий місячний обєм споживання визначений в установленому главою 4 розділу ІХ цього Кодексу порядку плановий обєм (обсяг) споживання природного газу по обєкту побутового споживача, який за договором розподілу природного газу розраховується за лічильником газу.

Відповідно до абз. 4 п. 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ на підставі групи споживання побутового споживача та його середньорічного споживання природного газу за останні 12 календарних місяців по обєкту побутового споживача визначаються планові місячні обєми споживання природного газу. У разі якщо по обєкту споживача (та за новими обєктами споживачів (замовників)) на дату формування заяви-приєднання до договору розподілу природного газу період фактичного споживання газу менше 12 місяців, планові місячні обєми споживання природного газу визначаються, виходячи з даних річного обсягу споживання природного газу, визначеного на 1 особу чи 1 м кв. для відповідної групи споживання.

Позивач належить до 2 групи споживання, оскільки використовує газ виключно для приготування їжі (без централізованого гарячого водопостачання).

З урахуванням даних, наведених у таблицях «Групи споживання за побутовими споживачами, що розраховуються за лічильниками газу, та їх річний профіль споживання природного газу» та «Місячна частка від планового річного обєму споживання природного газу» Додатку 1 до Кодексу ГРМ, плановий місячний обєм споживання природного газу за період червень жовтень 2018 року для позивача встановлено у таких розмірах: червень 2018 рік 4,758 м куб.; липень 2018 рік 4,446 м куб.; серпень 2018 рік 4,446 м куб.; вересень 2018 рік 5,616 м куб.; 01-15 жовтня 2018 року 3,237 м куб.

На підставі Постанови КМУ від 22.03.2017 року №187 «Про затвердження Положення про покладання спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення громадських інтересів в процесі функціонування ринку природного газу» пп. 13-14 про встановлення ціни на природний газ для потреб населення і релігійних установ Постанови НКРЕКУ від 15.12.2016р. №2259 «Про внесення змін у додаток до постанови НКРЕКУ від 29.12.2015р. 3159 «Про встановлення загального тарифу на транспортування природного газу, тарифів на транспортування природного газу магістральними і розподільними трубопроводами» (зі змінами) з 01.04.2017 року по 01.11.2018 року діяла ціна на природний газ для побутових споживачів в розмірі 6 957,90 грн. за 1 тис. куб. метрів з ПДВ.

Таким чином, вартість недовідпущеного обсягу природного газу за період червень 15 жовтня 2018 року складає: (6,9579 х 4,758 х 3) + (6,9579 х 4,446 х 3) + (6,9579 х 4,446 х 3) + (6,9579 х 5,616 х 3) + (6,9579 х 3,237 х 3) = 469 (чотириста шістдесят девять) грн 71 коп.

Окрім того, позивачем, ОСОБА_1, предявлено також позовні вимоги про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн, які підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно роз'яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р №4, зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 р №5 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. У зв'язку з чим моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження нормального активного громадського життя, при настанні інших негативних явищ.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і яка може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Зіставляючи у сукупності зазначені обставини, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд вважає співрозмірним з урахуванням того, що відповідачем, Оператором ГРМ не було дотримано обовязків щодо своєчасного відновлення газопостачання після усунення причин аварійних відключень, чим порушено нормальний ритм життя позивача, спричинено значний дискомфорт побуту позивача та його сімї, завдано моральних страждань, суд вважає співрозмірною сатисфакцією відшкодування моральної шкоди слід визначити і стягнути з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.00 коп..

Крім того, підлягає стягненню з відповідача на користь держави і судовий збір за розгляд даного позову у суді та від сплати якого позивач звільнений відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Суд дає критичну оцінку доводам відповідача, викладені ним у відзиві на позов, оскільки вони є голослівними, безпідставними та не доведеними у встановленими законом порядку і лише спрямовані на порушення законних прав та інтересів позивача як споживача послуг, що надаються відповідачем по справі. Відповідачем навіть не виконана ухвала суду про витребування доказів, що в черговий раз свідчить про невиконання та неналежне виконання ним своїх функціональних обовязків.

З урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 704,80 грн. за подання позивачем до суду позовної заяви немайнового характеру та за задоволення позовної вимоги майнового характеру 704,80 грн., а всього 1 409,60 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «ДНІПРОГАЗ», третя особа: ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» «про захист прав споживачів» - задовольнити частково.

Визнати рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «ДНІПРОГАЗ» () від 02.10.2017 року про нарахування боргу у розмірі 10 829 (десять тисяч вісімсот двадцять девять) грн 29 коп. за необлікований обєм природного газу у розмірі 2618,84 куб.м за період з 10.02.2006 року по 31.07.2017 року та припинення газопостачання за адресою АДРЕСА_4 (особовий рахунок № НОМЕР_1) протиправним.

Зобов'язати ПАТ «ДНІПРОГАЗ» () відновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) газопостачання за адресою: АДРЕСА_2 (особовий рахунок № НОМЕР_1).

Стягнути з ПАТ «ДНІПРОГАЗ ( ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) вартість недовідпущеного обєму природного газу за період з 01.06.2018 року по 15.10.2018 року у сумі 469 гривень (чотириста шістдесят девять) грн 71 коп..

Стягнути з ПАТ «ДНІПРОГАЗ ( ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) моральну шкоду в розмірі 5 000 (пять тисяч) грн.

Стягнути з ПАТ «ДНІПРОГАЗ ( ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 409 (одна тисяча чотириста девять) грн 60 коп..

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Бабушкінського районного

суду м. Дніпропетровська В.І. Томаш