Справа № 211/5301/19
Провадження № 2/211/2083/19
РІШЕННЯ

іменем України

05 грудня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Гулько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський Тролейбус» про відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача КП «Міський тролейбус» та просить стягнути суму моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн., посилаючись на перебування з відповідачем в трудових відносинах та неправильне нарахування з вини роботодавця сум страхових виплат у періоди тимчасової непрацездатності, що значно погіршило його фінансовий стан та призвело до загострення хвороби. В обґрунтування позову зазначив, що перебував в трудових відносинах з відповідачем та з 11.0-3.2019 р. по 27.03.2019 р. і з 28.03.2019 р. по 23.04.2019 р. за станом здоров`я перебував на лікарняному. Відповідно до положень чинного законодавства, йому, як застрахованій особі, здійснювалось нарахування допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Проте саме з вини роботодавця йому було неправильно нараховано суми страхових виплат у періоди тимчасової непрацездатності у розмірі 2642,04 грн. та 5944,58 грн. відповідно. Через недбалість роботодавця та невиплату належних йому коштів, він вимушений був взяти в кредит кошти, через що значно погіршився його фінансовий стан. До того ж, через сильні душевні хвилювання у нього загострилась його хвороба, захворювання шлунку та йому терміново довелося робити операцію, проходити довготривалий курс реабілітації, що призвело до значних матеріальних витрат. Враховуючи зазначені події, його життя повністю змінилося, він втратив зв`язку з друзями та знайомими, не має можливості знайти гідну роботу через стан здоров`я, що дуже сильно його пригнічує та завдає сильних душевних страждань. Тому враховуючи викладене на підставі ст.. 23 ЦК України, просить задовольнити заявлені вимоги.

Ухвалою суду від 30 серпня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 в тексті позову звернувся про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача КП «Міський тролейбус» звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов.

В обґрунтування відзиву (а.с. 54-56) зазначено, що згідно листа Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції фонду в Дніпропетровській області від 12.06.2019 р., який додано позивачем до справи, проведеною перевіркою розрахунку допомоги з тимчасової непрацездатності встановлена арифметична помилка, що призвела до недоплати, тобто відділення фонду підтверджує відсутність вини з боку відповідача. Відповідачем був зроблений перерахунок недоплаченої суми відразу, як була виявлена недоплата і про це він повідомив відділення фонду соціального страхування. Цей факт не заперечує і сам позивач, надаючи до позовної заяви відповідні документи. Цим самим позивач не обґрунтував співмірність заявлених вимог виходячи з тривалості страждань, на які він посилався в позові. Враховуючи характер правовідносин та відсутність відповідного законодавства щодо відшкодування моральної шкоди при існуючих спірних правовідносинах, вважають, що правові підстави для задоволення вимог відсутні. Відповідач з розумінням ставиться до діагнозу та стану здоров`я позивача, однак вважає, що моральні та фізичні страждання, які він відчуває та наводить в позовній заяві, обумовлюються його хворобою, яка існувала ще до того, коли виникли спірні правовідносини. До того ж позивач зазначає, що у нього погіршився фінансовий стан у зв`язку з тим, що він змушений був взяти в кредит кошти, однак даний факт документально не підтверджує. Тому з огляду на викладене, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів.

Як встановлено судом та не оспорюється відповідачем, позивач ОСОБА_1 з 07 лютого 2019 року по 26 червня 2019 рік перебував в трудових відносинах з Комунальним підприємством «Міський тролейбус» (а.с. 43).

В період з 11 березня 2019 року по 27 березня 2019 року та з 28 березня 2019 року по 23 квітня 2019 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному (а.с. 8-9 копія виписного епікризу, а.с. 25 копія листків непрацездатності).

08 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до роботодавця з приводу роз`яснення розрахунку його середньомісячного заробітку та страхового стажу на оплату його листків непрацездатності, оскільки при отриманні розрахункового листка за березень 2019 року виявив порушення в частині нарахованих сум (а.с. 13 копія заяви), про що йому були надані відповідні роз`яснення (а.с. 42-43).

Аналогічну заяву з приводу перевірки нарахувань КП «Міський тролейбус» 21 травня 2019 року ним подано до Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (а.с. 14 копія заяви).

Листом КП «Міський тролейбус» в червні 2019 року повідомлено Криворізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про встановлення недоплати ОСОБА_1 в сумах 2642,04 грн. та 5944,58 грн., та неправильне зазначення стажу в місячному періоді, в зв`язку з чим направлено прохання щодо про фінансування донарахованої суми допомоги по тимчасовій непрацездатності на вказані суми (а.с. 7 копія листа).

В період з 22 травня 2019 року по 07 червня 2019 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з приводу захворювання шлунку(а.с. 11-12 копія виписки).

Відповідно до частин першої - третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з положеннями частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини.

Як вбачається зі змісту пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: ... моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, ... інших цивільних прав, ... у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4,5 зазначеної постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, листом Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області за вих. № 20.1-23/3378 від 12 червня 2019 р. повідомлено про проведення позапланової перевірки КП «Міський тролейбус» та встановлення при розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності арифметичної помилки, що призвела до недоплати по листку непрацездатності АДС № 113250 недоплата склала 2642,04 грн.; по листку непрацездатності АДС № 818175, який є продовженням листка непрацездатності АДС № 113250, недоплата склала 5944,59 грн. (а.с. 29).

Таким чином, суд не встановлено винних дій відповідача при проведенні розрахунку, як і причинного зв`язку між помилкою в розрахунку та погіршенням фінансового стану позивача і загостренням його хвороби, оскільки як вбачається з матеріалів справи, позивач захворів через місяць після початку роботи у відповідача та доказів того, що загострення хвороби, що призвело до інвалідності, відбулось саме у зв`язку з неправильним розрахунком виплат, матеріали справи не містять. Як і доказів погіршення його фінансового стану в зв`язку з отриманням кредиту саме на недоплачену відповідачем суму.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки ті підстави, які наводить позивач в обґрунтування спричинення йому моральної шкоди, суд, вважає непідтвердженими належними та допустимими доказами, не обґрунтовано наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями відповідача, відповідно до яких заподіяно шкоду, не надано жодних доказів заподіяння душевних страждань протиправними діями відповідача по справі, зокрема, доказів настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача, позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди є недоведеними.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору як особа з інвалідністю II групи (а.с. 27-28) судовий збір компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України,суд ,-

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 грудня 2019 року

Суддя Д.М.Ніколенко