Справа № 459/1560/18 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/811/2752/18 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області в складі судді Рудакова Д.І. від 22 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 11.06.2018 року про забезпечення позову, після набрання рішенням законної сили - скасовано.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що право вимоги в банку виникає з дня, коли відбулось порушення договору щодо сплати конкретного платежу згідно встановленого графіку. Вказує на те, що п. 6.8 кредитного договору йдеться про позовну давність, а позовна давність відповідно до ст. 256 ЦК України, це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а порядок вчинення виконавчих написів регулюється ЗУ «Про нотаріат» в ст. 88 якого чітко вказано, що з дня виникнення права вимоги повинно минути не більше трьох років.

В судове засідання окрім представника позивача решта учасників справи (їх представники) не з`явилися, однаксуд вважав заможливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також, зокрема, і те, що інтереси позивача у судовому засіданні захищав представник, доводи по суті розгляду відповідача були викладені у відзиві на апеляційну скаргу, а від третьої особи приватного нотаріуса до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів позовної зави, пояснень на позов, відзиву на позов, відповіді на відзив, апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 88 Закону України «Про нотаріат», правові позиції викладені у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015р. у справі №6-158цс15 та у постанові Верховний Суд від 07.02.2018р. по справі № 61-360св18, постанову пленум Верховного суду України № 2 від 31.01.1992 року "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», п. 3.1, п. 3.3 глави 16 наказу Мін`юсту № 295/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що 05.04.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та позивачем було укладено кредитний договір № Е/V 311, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» 125 000,00 доларів США, термін повернення кредиту - 05.04.2012 року. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 23.11.2016 року винесено виконавчий напис, яким остання пропонує стягнути грошові кошти в сумі 2701699,97 грн. з ОСОБА_1 , які є його боргом за кредитним договором № Е/V 311 від 05.04.2007 року, укладеним між ним та ПАТ КБ «Приватбанк». Всього, в гривневому еквіваленті, з урахуванням витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 2701699,97 грн. На підставі заяви представника ПАТ КБ «Приватбанк» державним виконавцем Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Стельмахом А.П. 10.05.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 56364806) з виконання виконавчого листа № 10268, виданого 23.11.2016 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 2701699,97 грн. Позивач не подав суду доказів відсутності заборгованості або наявності боргу в меншому розмірі, тобто ніяк не спростовує розмір заборгованості, вказаного у виконавчому написі. Таким чином, формальні покликання не можуть бути самі по собі підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивачем на виконання процесуального обов`язку не представлено суду доказів, які б свідчили про недотримання кредитором трирічного строку стягнення з дня виникнення права вимоги. Останнє погашення по кредиту мало місце 29.04.2013 року в сумі 500,00 доларів США. Вказане свідчить про дотримання кредитором строку звернення з дня виникнення вимоги за дати вчинення виконавчого напису -23.11.2016 року (29.04.2013 року + 5 років = 29.04.2018 року). Що стосується доводів позивача про спірний характер правовідносин сторін, суд вважав за необхідне зазначити наступне. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 31.07.2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним та застосування наслідків його недійсності, відтак, правомірність договору презюмується, спору між сторонами немає. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що виконавчий напис вчинений нотаріусом у відповідності до вимог чинного законодавства, доказів зворотнього позивачем на виконання власного процесуального обов`язку щодо доведення заявлених ним позовних вимог суду не надано. Крім цього, суд не бере до уваги посилання позивача в позовній заяві на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2011 у справі № 2-1274/2011р., яким задоволено позовні вимоги банку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вказаним вище кредитним договором в сумі 885920,19 грн, яка утворилась станом на 21.05.2009., оскільки доказів наявності такого рішення, суду надано не було, а додана до позовної заяви копія рішення, роздрукована з Єдиного реєстру судових рішень, про таке не свідчить. Таким чином, позов задоволено не було.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають, обставини, які суд вважав встановленими - не доведені.

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, у якому просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни від 23.11.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 10268 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів в сумі 2701699,97 грн. таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування позову послався на те, що 14 травня 2018 року отримав постанову старшого державного виконавця Червоноградського міського відділу ДВС, якою відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 2 701 699,97 грн. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису від 23.11.2016 (зареєстрований в реєстрі за № 10268), вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною. Вважає, що даний виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Вказує, що у виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за строк 9 років 5 місяців, а саме - з 5.04.2007 року по 5.09.2016 року, тобто до розрахунку включено заборгованість, право вимоги щодо сплати якої виникло набагато раніше, ніж за 3 роки до вчинення виконавчого напису. Оскільки графіком погашення кредиту (додаток №1 до кредитного договору Е/У 311 від 05.04.2007) встановлено щомісячні терміни погашення кредиту, починаючи з 15.05.2007 і закінчуючи 05.04.2012, то станом на 23.11.2016 (день вчинення виконавчого напису) закінчились строки позовної давності по всіх платежах. Заперечує наявність перед відповідачем заборгованості станом на 23.11.2016 в сумі 2699999,97 грн., вважає, що розрахунки ПАТ КБ "Приватбанк" є невірними. Також вказує, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2011 у справі № 2-1274/2011р. задоволено позовні вимоги відповідача про стягнення з нього заборгованості за даним кредитним договором в сумі 885920,19 грн, яка утворилась станом на 21.05.2009. Однак даний період (з 05.04.2007 по 21.05.2009) теж включено нотаріусом в строк, за який провадиться стягнення. Про те, що заборгованість має спірний характер, свідчить також і подання ним в 2015 році до Червоноградського міського суду Львівської області позову про визнання кредитного договору Е/У 311 від 05.04.2007 недійсним (справа № 459/62/15-ц). Крім цього вказує, що так як виконавчий напис вчинено 23.11.2016 року, то на момент подання відповідачем заяви про відкриття виконавчого провадження (25.04.2018) передбачений законом однорічний строк закінчився.

Із правової позиції Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 5.07.2017 року на яку правильно посилався суд першої інстанції, вбачається таке:

« З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості.

Проте не свідчить про наявність спору щодо заборгованості лише та обставина, що у виконавчому написі зазначена більша сума заборгованості, ніж у повідомленні, надісланому стягувачем боржнику в процедурі звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів».

Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорювалось і не спростовано - 23.11.2016 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 2701699,97 грн. за період з 5.04.2007 року по 5.09.2016 року, яка є його боргом за кредитним договором № Е/V 311 від 05.04.2007 року, укладеним між ним та ПАТ КБ «Приватбанк». Всього, в гривневому еквіваленті, з урахуванням витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 2 701 699,97 грн.

Як, також, вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, однак із помилковим тлумаченням цієї обставини, - у суді перебувала справа №2-1274/11за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк`до ТОВ "Українське фінансове агентство "Верус", ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк`суму заборгованості за кредитним договором № E/V 311 від 05.04.2007р. станом на 21.05.2009р. в розмірі 885 920 грн. 19 коп. (вісімсот вісімдесят п,ять тисяч дев`ятсот двадцять грн. 19 коп.). Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 2823 грн. В іншій частині позовних вимог ПАТ КБ „ПриватБанк" - відмовлено.

Вказане рішення ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2012 року залишено без змін.

Також, судом встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду від 31 липня 2015 року (справа №459/62/15), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним та застосування наслідків його недійсності відмовлено.

Крім цього, судом апеляційної інстанції встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року (справа №202/472/14-ц) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення - задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № Е/V311 від 05.04.2007 року в сумі 172044,94 доларів США, що за курсом НБУ складає 1374639,07 грн., яка складається з: основного боргу - 81649,98 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 48538,94 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 41856,02 доларів США, витребувано у відповідача ОСОБА_1 , передано в заклад шляхом опису ПАТ КБ «Приватбанк»: автомобіль БАЗ, модель А079.04, рік випуску: 2004, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 ; автомобіль БАЗ, модель А079.04, рік випуску 2004, тип ТЗ автобус-D, № кузова/шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , автомобіль БАЗ, модель А079.04, рік випуску: 2004, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , автомобіль А075, рік випуску 2005, тип ТЗ автобус-D, № кузова/шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , автомобіль А075, рік випуску 2005, тип ТЗ автобус-D, № кузова/шасі НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 , автомобіль А075, рік випуску 2005, тип ТЗ автобус-D, № кузова/шасі НОМЕР_11 , реєстраційний номер НОМЕР_12 , автомобіль А075, рік випуску 2004, тип ТЗ автобус-D, № кузова/шасі НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 , що належить ОСОБА_1 , комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) на : автомобіль БАЗ, модель А079.04, рік випуску: 2004, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 ; автомобіль БАЗ, модель А079.04, рік випуску 2004, тип ТЗ автобус-D, № кузова/шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , автомобіль БАЗ, модель А079.04, рік випуску: 2004, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , автомобіль А075, рік випуску 2005, тип ТЗ автобус-D, № кузова/шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , автомобіль А075, рік випуску 2005, тип ТЗ автобус-D, № кузова/шасі НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 , автомобіль А075, рік випуску 2005, тип ТЗ автобус-D, № кузова/шасі НОМЕР_11 , реєстраційний номер НОМЕР_12 , автомобіль А075, рік випуску 2004, тип ТЗ автобус-D, № кузова/шасі НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 , що належить ОСОБА_1 , звернути стягнення на предмети застави: автомобіль БАЗ, модель А079.04, рік випуску: 2004, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 ; автомобіль БАЗ, модель А079.04, рік випуску 2004, тип ТЗ автобус-D, № кузова/шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , автомобіль БАЗ, модель А079.04, рік випуску: 2004, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , автомобіль А075, рік випуску 2005, тип ТЗ автобус-D, № кузова/шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , автомобіль А075, рік випуску 2005, тип ТЗ автобус-D, № кузова/шасі НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 , автомобіль А075, рік випуску 2005, тип ТЗ автобус-D, № кузова/шасі НОМЕР_11 , реєстраційний номер НОМЕР_12 , автомобіль А075, рік випуску 2004, тип ТЗ автобус-D, № кузова/шасі НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 , що належить ОСОБА_1 шляхом продажу вказаних автомобілів ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В іншій частині позову відмовлено. Провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості - закрито. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн.

Вказані вище спори однозначно слід вважати спорами між сторонами, що стосуються згаданого кредитного договору та правовідносин, що виникли внаслідок його укладення, зокрема, і щодо розміру заборгованості, що виникла за договором, оскільки така обставина підлягає доказуванню у такій категорії спорів.

З наведеного вбачається, що стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором, визнання вказаного договору недійсним, звернення стягнення на предмет застави виникли судові спори задовго до вчинення виконавчого напису відповідно суму стягнення слід вважати спірною.

Зважаючи на вказане, а головне, зважаючи на наявність між сторонами спорів стосовно заборгованості, про стягнення якої вчинено виконавчий напис, про що свідчить факт наявності спорів у суді, зокрема, і стосовно її розміру, - судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що не відповідає вимогам закону.

Також, згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат»та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат»та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Також, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат»для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Як вказано вище, вбачається із матеріалів справи та відповідачем не спростовано заборгованість, про стягнення якої видано виконавчий напис, частина якої стягнута за рішенням суду, виникла у період з 2007 року по 2016 рік, тобто за період більш ніж 9 років, що є більшим ніж трирічний строк позовної давності встановлений законом та навіть за п`яти річний строк позовної давності погоджений у договорі між сторонами, на що посилався відповідач у апеляційній скарзі.

Тому позовні вимоги слід вважати підставними та такими, що безпідставно були відхилені судом першої інстанції

Тому рішення суд слід скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову

Вказане також відповідає правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-141цс14 від 11.03.2015 року.

Тому, доводи апеляційної скарги слід визнати підставними та саму скаргу слід задовольнити.

Відповідно до задоволених вимог позову та апеляційної скарги слід вирішити питання про стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 жовтня 2018 року - скасувати, ухвалити у справі нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни від 23.11.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 10268 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів в сумі 2701699,97 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» в користь ОСОБА_1 1762 грн. сплаченого ним судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра