Постанова

Іменем України

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 643/3060/16-ц

провадження № 61-16221св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», на рішення Апеляційного суду Харківської області, у складі колегії суддів:

Овсяннікової А. І., Бездітко В. М., Сащенко І. С., від 29 березня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - Московський ВДВС ХМУЮ), Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова (далі - ДПІ у Московському районі м. Харкова) про звільнення майна з-під арешту.

Позовна заява мотивована тим, що 16 лютого 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № HAG5GA00000010, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 29 500 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11, 04 % річних на суму заборгованості за кредитом з терміном повернення до 15 лютого 2017 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором банк та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 16 лютого 2007 року уклали договір іпотеки № HAG5GA00000010, відповідно до якого відповідачі передали в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

У зв`язку з наявністю у відповідача ОСОБА_1 податкового боргу вказану квартиру передано у податкову заставу, про що ДПІ у Московському районі

м. Харкова зроблено відповідні записи у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 30 серпня 2011 року, 26 жовтня 2011 року, 01 грудня

2011 року та 26 березня 2014 року.

15 червня 2016 року державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, в тому числі, на квартиру АДРЕСА_1 .

Обтяження, що були накладені на квартиру, унеможливлюють в подальшому реалізацію предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що порушує права банку як іпотекодержателя.

Посилаючись на права іпотекодержателя та пріоритет свого зареєстрованого обтяження, позивач просив суд звільнити з-під вищевказаних арештів та податкової застави передане в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 22 листопада 2016 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Звільнено з податкової застави, накладеної 30 серпня 2011 року ДПІ у Московському районі м. Харкова, зареєстрованої в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 31 серпня 2011 року за № 11559633, предметом обтяження стало майно платника податків згідно акту опису майна № 4616 від 25 серпня 2011 року, об`єктом обтяження стала квартира

АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ДПІ у Московському районі м. Харкова внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідні записи про звільнення з-під податкової застави, накладеної 30 серпня 2011 року Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова, зареєстрованої в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 31 серпня 2011 року за № 11559633, предметом обтяження стало майно платника податків згідно акту опису майна № 4616 від 25 серпня 2011 року, об`єктом обтяження стала квартира АДРЕСА_1 .

Звільнено з податкової застави, накладеної 26 жовтня 2011 року ДПІ у Московському районі м. Харкова, зареєстрованої в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 26 жовтня 2011 року за № 11769012, предметом обтяження стало майно платника податків згідно акту опису майна № 820 від 25 жовтня 2011 року, об`єктом обтяження стала квартира АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ДПІ у Московському районі м. Харкова внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідні записи про звільнення з-під податкової застави, накладеної 26 жовтня 2011 року ДПІ у Московському районі м. Харкова, зареєстрованої в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 26 жовтня 2011 року за № 11769012, предметом обтяження стало майно платника податків згідно акту опису майна № 820 від 25 жовтня

2011 року, об`єктом обтяження стала квартира АДРЕСА_1 .

Звільнено з податкової застави, накладеної 01 грудня 2011 року ДПІ у Московському районі м. Харкова, зареєстрованої в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 01 грудня 2011 року за № 11914893, предметом обтяження стало майно платника податків згідно акту опису майна № 1211 від 25 листопада 2011 року, об`єктом обтяження стала квартира АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ДПІ у Московському районі м. Харкова внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, відповідні записи про звільнення з-під податкової застави, накладеної 01 грудня 2011 року ДПІ у Московському районі м. Харкова, зареєстрованої в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 01 грудня 2011 року за № 11914893, предметом обтяження стало майно платника податків згідно акту опису майна № 1211 від 25 листопада 2011 року, об`єктом обтяження стала квартира АДРЕСА_1 .

Звільнено з податкової застави, накладеної 26 березня 2014 року ДПІ у Московському районі м. Харкова, зареєстрованого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 26 березня 2014 року за № 14262225, предметом обтяження стало майно платника податків згідно акту опису майна № 56

від 26 березня 2011 року, об`єктом обтяження стала квартира

АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ДПІ у Московському районі м. Харкова внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, відповідні записи про звільнення з-під податкової застави, накладеної 26 березня 2014 року Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова, зареєстрованої в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 26 березня 2014 року за

№ 14262225, предметом обтяження стало майно платника податків згідно акту опису майна № 56 від 26 березня 2014 року, об`єктом обтяження стала квартира АДРЕСА_1 .

Звільнено з-під арешту, накладеного 15 червня 2015 року

ВДВС Московського міського управління юстиції постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № , зареєстрованого

15 червня 2015 року за № 10034996 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Московський ВДВС ХМУЮ внести до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідні записи про зняття арешту, накладеного 15 червня 2015 року Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № , зареєстрованого 15 чеврня 2015 року за № 10034996 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру АДРЕСА_1 .

Звільнено з-під арешту, накладеного 15 червня 2015 року Московським ВДВС Харківського міського управління юстиції постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 47850924, зареєстрованого 15 червня 2015 року за № 10034742 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Московський ВДВС ХМУЮ внести до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідні записи про зняття арешту, накладеного 15 червня 2015 року Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 47850924, зареєстрованого 15 червня 2015 року за № 10034742 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що кредитні зобов`язання відповідача, забезпечені іпотекою, не погашені. Позивач зареєстрував своє право застави до реєстрації податкової застави та інших обтяжень, нерухомого майна. Квартира АДРЕСА_1 не може бути використана як джерело погашення податкового боргу чи для погашення заборгованості боржника перед іншими стягувачами, які не є заставодержателями, і забезпечує виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк».

Суд дійшов висновку, що право АТ КБ «ПриватБанк», як іпотекодержателя, порушено, оскільки позивач буде позбавлений можливості задовольнити свої вимоги щодо погашення кредитної заборгованості за рахунок спірного арештованого майна, в тому числі, і шляхом реалізації своїх прав іпотекодержателя при зверненні стягнення на майно.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Московського районного суду міста Харкова від 22 листопада 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, апеляційний суд посилався зокрема на положення частини третьої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV та виходив із того, що з матеріалів справи неможливо встановити ні суму боргу відповідачів перед банком, ні суму податкового боргу, на підставі якого здійснено податкову заставу

Обтяження від 15 червня 2015 року, вчинені на підставі постанов про арешт всього майна боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Інші обтяження зареєстровані в Реєстрі обтяжень рухомого майна 31 серпня 2011 року, 26 жовтня 2011 року, 01 грудня 2011 року, 26 березня 2014 року. При цьому, об`єктами обтяження є майно платника податків згідно актів опису майна № 4616 від 25 серпня 2011 року, № 820 від 25 жовтня

2011 року, № 1211 від 25листопада 2011 року, № 56 від 26 березня 2014 року.

Апеляційний суд вважав, що оскільки обтяження за податковою заставою внесені до реєстру обтяжень рухомого майна, то квартира не може бути внесена в ці акти опису майна. В реєстрі обтяжень нерухомого майна ці обтяження не зазначено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник

АТ КБ «ПриватБанк» - Сокуренко Н. В., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано матеріали цивільної справи

№ 643/3060/16-ц з місцевого суду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

11 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 643/3060/16-ц передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2019 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки доказам по справі, невірно розтлумачено та застосовано норми матеріального права. Не враховано, що право застави

АТ КБ «ПриватБанк» на квартиру АДРЕСА_1 виникло раніше, аніж оскаржені обтяження. Крім того, вартість предмета застави не перевищує розмір заборгованості відповідачів перед АТ КБ «ПриватБанк», як заставодержателя, а отже державна виконавча служба та/або органи фіскальної служби не мають правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями.

Учасниками справи відзив (заперечення) на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 16 лютого 2007 року № HAG5GA00000010 ОСОБА_1 отримав кредит у АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 33 283 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11, 04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 15 лютого 2017 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором позивач та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 16 лютого 2007 року уклали договір іпотеки № HAG5GA00000010, посвідчений 16 лютого 2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакумовою А. В. за № 209, відповідно до умов якого відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 54,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві спільної власності. Іпотека зареєстрована в державному реєстрі іпотек 28 лютого 2007 року за номером 4565045.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 листопада

2011 року, яке набрало законної сили, задоволено позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки з укладанням від імені відповідачів договору

купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 11 грудня 2015 року, відносно іпотечного майна позивача наявні наступні обтяження:

- арешт нерухомого майна, зареєстрований 15 червня 2015 року за

№ 10034996, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 червня 2015 року, обтяжувач Московський ВДВС ХМУЮ,

- арешт нерухомого майна, зареєстрований 15 червня 2015 року за

№ 10034742, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 червня 2015 року, обтяжувач Московський ВДВС ХМУЮ.

Крім того в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна станом

на 24 грудня 2015 року наявні наступні обтяження майна ОСОБА_1 :

- податкова застава, зареєстрована 31 серпня 2011 року за № 11559633, на підставі статей 88, 89 Податкового кодексу України, обтяжувач

ДПІ у Московському районі м. Харкова,

- податкова застава, зареєстрована 26 жовтня 2011 року за № 11769012, на підставі статті 88, 89 Податкового кодексу України, обтяжувач

ДПІ у Московському районі м. Харкова,

- податкова застава, зареєстрована 01 грудня 2011 року за № 11914893, на підставі статей 88, 89 Податкового кодексу України, обтяжувач

ДПІ у Московському районі м. Харкова,

- податкова застава, зареєстрована 26 березня 2014 року за № 14262225, на підставі статей 88, 89 Податкового кодексу України, обтяжувач

ДПІ у Московському районі м. Харкова.

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 213 ЦПК України (в редакції Кодексу на момент ухвалення оскаржуваного рішення апеляційного суду) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень статті 57 ЦПК України 2004 року доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Крім того, відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналогічні положення містить стаття 81 чинного ЦПК України.

Щодо звільнення майна з-під арештів накладених постановами державного виконавця в межах виконавчого провадження

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV), звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до частини першої 54 Закону № 606-XIV звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Відповідно до частини третьої статті 54 Закону № 606-XIV для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині звільнення майна (квартири) з-під арештів накладених постановами державного виконавця помилково застосував положення частини третьої статті 54 Закону № 606-XIV, не звернувши уваги, що арешти на підставі постанов державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ від 15 червня 2015 року накладені у виконавчих провадженнях № 47850924 та № 47850951 про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь

АТ КБ «ПриватБанк» 3441 грн судового збору, тобто для задоволення вимог стягувача, який є заставодержателем.

Виконавчі провадження № 47850924 та № 47850951 завершені, а тому скасування арештів накладених постановами державного виконавця

від 15 червня 2015 року в позасудовому порядку на даний час неможливо.

Задоволення в цій частині позовних вимог судом першої інстанції не суперечить вимогам закону, відповідає законним інтересам іпотекодержателя та не порушує прав і законних інтересів інших осіб.

У відповідності до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Враховуючи те, що під час розгляду справи суди попередніх інстанцій повно встановили обставини справи, однак судом апеляційної інстанції неправильно застосовано положення статті 54 Закону № 606-XIV, і як наслідок скасовано рішення місцевого суду в частині, яке відповідає закону, рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2017 року, в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо звільнення квартири

АДРЕСА_1 , з-під арештів накладених органом державної виконавчої служби, підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції в цій частині залишенню в силі.

Щодо звільнення майна із податкової застави

Відповідно пункту 2 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно -- єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначається Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Згідно статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в порядку, встановленому цим Законом.

В розумінні статті 181 ЦК України квартира АДРЕСА_1 є об`єктом нерухомого майна, а тому відомості про наявність/відсутність обтяжень щодо неї не можуть міститися в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Отже, відмовляючи в задоволенні позову в цій частині, апеляційний суд дійшов правильних висновків, що наявність в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна записів щодо передачі рухомого майна ОСОБА_1 в податкову заставу не порушує прав АТ КБ «ПриватБанк», як іпотекодержателя.

За змістом статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог про звільнення переданого в іпотеку майна з податкової застави ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому у вказаній частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 413, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2017 року в частині вирішення позовних вимог про звільнення квартири АДРЕСА_1 з-під арештів, накладених постановами від 15 червня 2015 року державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та зобов`язання Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції внести до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про зняття арешту скасувати, залишивши в цій частині в силі рішення Московського районного суду міста Харкова від 22 листопада 2016 року.

В іншій частині рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович