Справа № 333/5771/18
Провадження № 2/333/387/19
15 березня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Холода Р.С.,
за участі секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.,
24.10.2018 року районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтований тим, що на профілактичному обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітня дитина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Підставою для взяття на облік є факт проживання дитини у сімї, в якій батьки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 ухиляються від виконання батьківських обовязків. У липні 2017 року до відділу служби надійшло повідомлення від громадян, в якому зазначено, що матір дитини веде аморальний спосіб життя, залишає місце проживання на декілька тижнів, за дитиною не доглядає, матеріально не утримує. Батько дитини ОСОБА_2 не працює, зловживає алкогольним напоями, не утримує дитину.
В ході перевірки було встановлено, що мати дитини ОСОБА_3 дійсно веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює, часто уходить з дому на тривалий час. Батько ОСОБА_2 влаштувався на роботу, тому здійснювати догляд за дитиною не має змоги.
26.07.2017 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про влаштування дитини до ЗОСБД «Сонечко», оскільки мати залишила місце постійного проживання, а він утримувати дитину самостійно не може. В цей же день, дитину було влаштовано до Дитячої лікарні № 1, а згодом переведено до КУ «ЗОСБД «Сонечко», де дитина знаходиться до теперішнього часу.
З моменту влаштування дитини до державного закладу батько зрідка за запрошенням зявлявся до відділу служби, однак постійного місця роботи не знайшов, побутові питання не вирішив. 12.09.2018 року написав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, так як місце знаходження ОСОБА_3 йому невідоме, а самостійно виховувати дитину він не має можливості.
Відповідач ОСОБА_3 вже позбавлена батьківських прав відносно двох дітей, ОСОБА_1 не відвідувала, бажання повернути доньку не виявила.
Таким чином, позивач вважає, що батьки свідомо нехтують своїми обов'язками, тому просять суд: позбавити ОСОБА_2, та ОСОБА_3, батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки усіх доходів, з кожного з батьків, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідачів понесені судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Проти постановлення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судові засідання не з'явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями та оголошенням на офіційному веб-порталі Судової влади України, про причини своєї неявки суду не повідомили, відзив, клопотання та заперечення не надали. З урахуванням вказаних обставин, а також положення, передбаченого ч.2 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити дану справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення).
Представник третьої особи КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» до суду не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують, додатково надали інформацію щодо невідвідування дитини батьками.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, а також інші особи. Обов'язки батьків щодо дитини закріпленні в ст. ст. 150, 180 Сімейного Кодексу України.
Згідно Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась 01.10.2016 року, її батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що Комунарським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було видано Свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 327995 (актовий запис № 774) (а.с. 4).
26.07.2017 року начальник відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради ОСОБА_4 зверталась до головного лікаря Дитячої лікарня № 1 ОСОБА_5 з проханням про тимчасове влаштування до закладу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, так як батьки дитини ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків (а.с 8).
12.09.2018 року ОСОБА_2 написав заяву на імя начальника відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради ОСОБА_4, в якій зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, так як місце знаходження ОСОБА_3 йому невідоме, а самостійно виховувати дитину він не має можливості (а.с. 7).
З інформації головного лікаря КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради № 367 від 15.03.2019 року встановлено, що дитина влаштована до будинку дитини «Сонечко» 08.08.2017 року за направленням ССД Комунарського району та за заявою батька. За весь час перебування ОСОБА_1 в Будинку дитини мати, -ОСОБА_3, доньку не відвідала жодного разу, долею дитини не цікавиться. Батько відвідує дитини періодично, один-два рази на місяць. Останнє відвідування 08.01.2019 року. Матеріально доньку не підтримував. Бажання забрати ОСОБА_1 додому не висловлював, пояснив, що не зможе утримувати та виховувати доньку.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 15.08.2017 року, проведене начальником та спеціалістом відділом по Комунарському району служби у справах дітей Запорізької міської ради малолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_2 та матірю ОСОБА_3. Умови проживання відповідають нормам, в помешканні наявні всі необхідні меблі, наявна побутова техніка, газо-, водо- та електропостачання. З розмови з ОСОБА_2 зясовано, що мати дитини зявляється вдома, але лише на декілька днів, а потім знов уходить, він не в змозі виховувати самостійно дитину (а.с. 9).
Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.10.2018 року № 05/01-32/1145 складеного заступником голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському районі, районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування під час участі представника по цивільній справі за позовом районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вивчено надані сторонами докази, обстежено умови проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7. У липні 2017 року до відділу служби надійшло повідомлення щодо родини ОСОБА_1, в якій виховується малолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6. Зазначено, що мати дитини ОСОБА_3, веде аморальний спосіб життя, залишає місце постійного проживання, буває відсутня кілька тижнів. За дитиною не доглядає, не піклується та матеріально не утримує. Батько ОСОБА_2, ніде не працює, іноді зловживає алкогольним напоями, не може самостійно утримувати дитину. Встановлено, що мати ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, ніде не працює. Вдома буває рідко. Батько влаштувався на роботу, через що доглядати за дитиною не має змоги. 26.07.2017 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про влаштування дитини до ЗОСБД «Сонечко», оскільки мати залишила місце постійного проживання, а він утримувати дитину самостійно не може. Того ж дня дитину було влаштовано до Дитячої лікарні № 1, а згодом переведено до КУ ЗОСБД «Сонечко», де малолітня перебуває до цього часу. За цей період мати лише раз зявлялася до відділу служби, аби зясувати чому дитина опинилася в дитячому будинку, однак бажання повернути доньку на виховання у родину не виявила. З моменту влаштування дитини до державного закладу батько зрідка зявлявся до відділу служби, однак постійного місця роботи не знайшов, побутові питання не вирішив. 12.09.2018 року написав про те, що йому не відомо, де на теперішній час перебуває мати дитини, забрати дитину на виховання у родину він не може та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Згідно повідомлення КУ «ЗОСБД «Сонечко» мати останній раз навідала дитину у вересні 2017 року, батько дитину періодично навідував, однак жодної допомоги на дитину не надав. Матір вже було позбавлено батьківських прав відносно двох дітей. Вважають доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини і не піклуються про неї, а крім того не утримують доньку, у зв'язку з чим, позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.
За таких обставин суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Згідно ч. 3 ст. 165 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного Ощадного банку України та зобовязує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на користь КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» на утримання малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки усіх доходів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з кожного,щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст.141 Цивільно-процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 145, 148, 150, 164, 180 СК України, ст.ст. 141, 200, 206, 258, 263- 265, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 відносно малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 відносно малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки усіх доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки усіх доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.03.2019 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод