РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Морока С.М.,

за участі секретаря судового засідання Писанець Н.О.,

представника позивача адвоката Міскевич А.Л.,

представника відповідача Калініченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Бердянської міської ради Запорізької області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Бердянської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 з вересня 2009 року до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в якому посилається на те, що у його батька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, була рідна сестра - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В 1970 році ОСОБА_8 укладає шлюб з ОСОБА_7, у зв'язку з чим змінює своє прізвище на ОСОБА_8

В 1975 році помирає її чоловік в автокатастрофі.

30.06.1982 ОСОБА_8 укладає шлюб з ОСОБА_4 і починає проживати разом з ним однією сім'єю у житловому будинку АДРЕСА_1, який належав їй на праві приватної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помирає батько позивача - ОСОБА_5, його тітка - ОСОБА_8 та її чоловік - ОСОБА_4, після смерті батька позивача почали його підтримувати, у нього склалися гарні відносини з ОСОБА_4, який сприймав його як сина.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помирає тітка позивача по лінії батька - ОСОБА_8.

Після смерті ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 дуже страждав, адже любив тітку та важко переносив біль втрати близької йому людини.

Позивач весь час підтримував ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_8.

Наприкінці 2009 року ОСОБА_4, перебуваючи в тяжкому психічному та фізичному стані, запропонував позивачу проживати однією сім'єю, на що позивач погодився, оскільки сприймав ОСОБА_4 як свого рідного батька, а тому перевіз його до будинку АДРЕСА_2, частка якого належить заявнику на праві приватної власності і де позивач мешкав.

З цього часу вони почали проживати разом. Вони вели спільне господарство, у них був спільний сімейний бюджет, позивач опікувався ОСОБА_4, купував йому ліки та привозив до нього лікарів.

ОСОБА_4 був людиною похилого віку, хворів гіпертонічною хворобою, яка загострилась після смерті його дружини, крім того в 2009 році він захворів на цукровий діабет, у зв'язку з чим постійно потребував стороннього догляду, а тому позивач став єдиним, хто його підтримував та допомагав у всьому.

У 2018 році у ОСОБА_4 на фоні цукрового діабету та травми ноги почала розвиватися гангрена лівої ноги, у зв'язку з чим необхідне було негайне оперативне хірургічне втручання.

В березні 2018 року ОСОБА_4 було проведено операцію, але результати операції не привели до поліпшення, у зв'язку з чим йому знову через десять днів була проведена повторна операція, згодом знову 18.04.2018 була проведена остання операція по ампутації ноги.

Весь цей час біля ОСОБА_4 був позивач, допомоги якого потребував ОСОБА_4, бо не міг пересуватися та самостійно обслуговувати себе.

Позивач готував їжу для ОСОБА_4, приносив її до лікарні, купував ліки, здійснював догляд за ним.

Після проведення третьої операції, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помирає.

Позивач за власні кошти здійснив поховання ОСОБА_4, що підтверджується квитанцією з салону ритуальних послуг «Скорбота» від 23.04.2018.

Після смерті ОСОБА_4, залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_3 та грошового вкладу в АТ «Приватбанк».

ОСОБА_4 так і не встиг оформити заповіт, але бажав його оформити на ім'я позивача.

Дітей після смерті ОСОБА_4 не було, а тому 04.10.2018 позивач звернувся до приватного нотаріуса м.Бердянська з заявою про оформлення спадщини у порядку спадкування четвертої черги за законом, нотаріус запропонувала позивачу звернутися до суду для підтвердження факту спільного проживання однією сім'єю разом зі спадкодавцем, оскільки відсутні належні письмові докази, що буде підтверджено роз'ясненням нотаріуса.

Позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат Міскевич А.Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять встановити факт його проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 з вересня 2009 року до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник відповідача Калініченко Ю.В. позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала, просить відмовити в задоволенні його позову, вважає, що позивач в судовому засіданні не довів, що він проживав з ОСОБА_4 однією сім'єю, систематично вів з померлим спільне господарство, що у них був спільний побут, що вони мали взаємні права та обов'язки, приймали участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши надані письмові докази, допитавши свідків, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.59, ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

В силу ст.1264 ЦК України факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менше п'яти років до часу відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки може бути підставою для одержання права на спадкування за законом у четвертій черзі спадкоємців.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців він не заявив про відмову від неї.

Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно п.21 постанови № 5 від травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

З матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Бердянського нотаріального округу Запорізької області Степаненко Т.А. (а.с.71-91) вбачається, що після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_3 (а.с.72). За життя ОСОБА_4 заповітів складено не було, заповіти від імені ОСОБА_4 не посвідчувалися, що вбачається з Інформаційної довідки за Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.74).

При зверненні до нотаріальної контори з заявою щодо отримання свідоцтва про право спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_3 було відмовлено та рекомендовано у судовому порядку встановити факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 (а.с.91), тому позивач вимушений звернутися до суду з даною заявою.

Встановлення зазначеного факту має для позивача юридичне значення, оскільки він матиме право на отримання спадщин, як спадкоємець четвертої черги.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13 суду повідомили, що вони проживають в АДРЕСА_2, та їх сусідами в квартирі №8 були ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які мешкали однією сім'єю, вели спільне господарство, опікувались один одним.

Свідки повідомили, що ОСОБА_3 мешкав в цьому будинку з дитинства, а ОСОБА_4 почав проживати з ОСОБА_3 з 2009 року після смерті своєї дружини.

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15 суду повідомили, що були знайомі з ОСОБА_4, який до 2009 року мешкав разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 по АДРЕСА_4, підтримували з ним дружні стосунки.

В 2009 році ОСОБА_8 померла, після чого ОСОБА_4 переїхав жити до племінника ОСОБА_8 ОСОБА_3, та вони почали проживати однією сім'єю в будинку №79 по вул. Італійській в м. Бердянську, вели спільне господарство.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 суду повідомили, що під час хвороби ОСОБА_4, коли він знаходився у лікарні, ним опікувався саме ОСОБА_3, який купував йому ліки, приносив продукти. Свідки сприймали ОСОБА_3 як члена сім'ї ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_18 пояснила в судовому засіданні, що з 2013 року винаймала у ОСОБА_4 житло в належному йому будинку, розташованому по АДРЕСА_3. Від ОСОБА_4 вона знала, що він мешкає разом з ОСОБА_3, якого вона сприймала як сина ОСОБА_4

Дослідивши та оцінивши зазначені докази з точки зору їх належності та достовірності, а їх сукупність - з точки зору їх взаємозв'язку, суд приходить до висновку про доведеність того, що ОСОБА_3 з вересня 2009 року до смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (часу відкриття спадщини), проживав з ним однією сім'єю, вів з померлим спільне господарство, що у них був спільний побут, що вони мали взаємні права та обов'язки, приймали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності, що на переконання суду, є підставами для задоволення позовних вимог позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 77, 79, 81, 82, 263, 264, 273, 354 ЦПК України, ст.1264 ЦК України суд, -

У х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_3 до Бердянської міської ради Запорізької області про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, з ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 з вересня 2009 року до часу відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29 березня 2019 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду С. М. Морока