Справа № 495/7786/19
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

29 листопада 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/7786/19

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Банк Восток»

про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна

В С Т А Н О В И В :

27.08.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк Восток»(далі по тексту відповідач) про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна (а.с.1-6).

Так, позивач просить суд скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бєлтюкової Євгенії Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 28089477 від 04.02.2016 року о 17:50:55 год., щодо реєстрації іпотеки та обтяження дачного будинку загальною площею 647,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.09.2019 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі № 495/7786/19 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Восток»про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна. Призначено підготовче судове засідання на 23.10.2019 року о 13:30 год. (а.с.55-56).

У підготовче судове засідання 23.10.2019 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Жуков Т.В., не з`явилися, але від останнього до суду надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без участі позивача та його представника (а.с.65).

Представник відповідача ПАТ «Банк Восток», відзив або заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не надав та у підготовче судове засідання 23.10.2019 року не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується наявним в матеріалах справи відповідним поштовим повідомленням про отримання 27.09.2019 року ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого судового засідання саме на 23.10.2019 року, а також копії позовної заяви ОСОБА_1 з додатками до неї (а.с.63).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 495/7786/19 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Восток»про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна. Призначено справу до судового розгляду по суті на 29.11.2019 року о 14:00 год.(а.с.67-68).

У судове засідання 29.11.2019 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Жуков Т.В., не з`явилися, але від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника (а.с.75).

У судове засідання 29.11.2019 року представник відповідача ПАТ «Банк Восток», не з`явився, але надіслав до суду клопотання, згідно з яким просив відкласти розгляд справи та надати додатковий час для ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з тим, що ПАТ «Банк Восток» не мав можливості ознайомитися з матеріалами справи та надіслати суду відзив на позовну заяву.

Між тим, суд вважає таке клопотання представника відповідача безпідставним та необгрунтованим, а тому воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вище зазначено, ухвала суду про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого судового засідання на 23.10.2019 року, а також копія позовної заяви ОСОБА_1 з додатками до неї були отримані представником відповідача ПАТ «Банк Восток», 27.09.2019 року (а.с.63), але відзив або заперечення на позов ОСОБА_1 він до суду не надав та у підготовче судове засідання 23.10.2019 року не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв.

Ухвала суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 29.11.2019 року разом із відповідною судовою повісткою були отримані представником відповідача ПАТ «Банк Восток», 15.11.2019 року (а.с.72).

Між тим, за весь час перебування даної справи у провадженні суду, з моменту отримання 27.09.2019 року представником відповідача ПАТ «Банк Восток», ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого судового засідання на 23.10.2019 року, а також копії позовної заяви ОСОБА_1 з додатками до неї і до 29.11.2019 року, тобто більше двох місяців, жодних заяв, клопотань, документів від відповідача до суду не надходило, до суду для ознайомлення з матеріалами справи та у судові засідання він не з`являвся.

У відповідності до ч.1 ст.44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на них поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Згідно із ст.210 Цивільного процесуального кодексу України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Таким чином, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення відповідачем ПАТ «Банк Восток», своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду ОСОБА_1 позовної заяви, що в свою чергу може призвести до затягування судового розгляду даної справи.

Частиною 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (п.п.1-2 ч.3 ст.223 ЦПК України).

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк Восток» про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (суддя Боярський О.О.) від 09.07.2014 року у цивільній справі № 1505/3691/2012 за позовом ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» заборгованість по Договору № 183/07-Ф від 21.12.2007 року про надання довгострокового кредиту у вигляді відновлюваної кредитної лінії в сумі 5 647 148,38 грн. Стягнення заборгованості з ОСОБА_1 постановлено провести зверненням стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 24.12.2007 року шляхом визнання за ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» права власності на предмет іпотеки, а саме земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер: :02:004:01109, за адресою: ДТ АДРЕСА_1 , площа земельної ділянки - 0,1814 га. В задоволені інших вимог відмовлено.

28.01.2015 року апеляційний суд Одеської області, розглянувши апеляційну скаргу ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.07.2014 року у цивільній справі № 1505/3691/2012, постановив нове рішення, яким рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.07.2014 року в частині відмови в задоволені вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки - дачний будинок, загальною площею 647,9 кв.м. готовністю 67 % і басейн, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1 скасував та в цій частині постановив нове рішення, яким визнав за ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» право власності на дачний будинок та басейн, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.05.2015 року рішення апеляційного суду Одеської області від 28.01.2015 року залишено без змін.

30.03.2016 року Верховний Суд України, розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.05.2015 року, прийняв постанову, якою рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.07.2014 року, рішення апеляційного суду Одеської області від 28.01.2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.05.2015 року скасував. Справу направив на новий розгляд в суд першої інстанції.

Під час повторного розгляду справи Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» змінив предмет позову та просив суд лише стягнути заборгованість.

Між тим, 06.11.2015 року між ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» та ОСОБА_4 укладено Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Гашовою В.В., за умовами якого ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» продав, а ОСОБА_4 придбав у власність дачний будинок та басейн, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_4 на зазначене майно зареєстровано 06.11.2015 року о 15:26:34 год в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний номер: 25926852, державну реєстрацію прав здійснив приватний нотаріус Гашова Вікторія Валентинівна. Зазначене посвідчуєгься Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8-9).

Того ж дня, 06.11.2015 року між ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» та ОСОБА_4 укладено Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Гашовою В.В., за умовами якого ПП «Юридичний Департамент «Дікон Юг» продав, а ОСОБА_4 придбав у власність земельну ділянку, для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: дачне товариство «Перлина» АДРЕСА_2 Лиманський) АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_4 на зазначене майно зареєстровано 06.11.2015 року о 15:44:55 год. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний номер: 25928359, державну реєстрацію прав здійснив приватний нотаріус Гашова Вікторія Валентинівна. Зазначене посвідчується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8-9).

В подальшому, 04.02.2016 року між ПАТ «БАНК ВОСТОК» та ОСОБА_4 укладено Договір іпотеки (а.с.10), за умовами якого, у якості забезпечення зобов`язань TOB «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА» за Кредитним договором № ОК2015-0345 від 18.11.2015 року (зі змінами згідно Додаткових угод від 20.01.2016 року, 04.02.2016 року та 18.04.2016 року), за умовами якого ПАТ «БАНК ВОСТОК» надав ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА» кредит в розмірі 1 200 000,00 доларів США на строк до 15.09.2016 року під 12 % річних, а ОСОБА_4 передав в іпотеку ПАТ «БАНК ВОСТОК»:

- дачний будинок та басейн, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: дачне товариство «Перлина» АДРЕСА_2 Лиманський) АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеного Договору іпотеки, 04.02.2016 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бєльтюкова Євгенія Михайлівна прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28089477, що посвідчуєгься Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме манно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.06.2019 року, номер інформаційної довідки.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 19.07.2018 року у цивільній справі № 495/3656/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «БАНК ВОСТОК» та ОСОБА_4 за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору TOB «ІСТ OLTC УКРАЇНА» та ПП «ЮРИДИЧНИЙ ДЕПАРТАМЕНТ «ДІКОН-ЮГ» про визнання недійсним Договору іпотеки (а.с.32-38), визнано недійсним Договір іпотеки реєстровий номер 270, укладений між ПАТ «Банк Восток» та ОСОБА_4 04 лютого 2016 року в забезпечення боргових зобов`язань ТОВ «ІСТ OIJIC Україна», визначених умовами кредитного договору № ОК2015-0345 від 18 листопада 2015 року.

Крім того, постановою апеляційного суду Одеської області від 19.07.2018 року у цивільній справі № 495/3656/17 встановлено, що власником майна, яке передано в іпотеку за недійсним Договором іпотеки з моменту його створення є лише ОСОБА_1 , в той же час, ОСОБА_4 не мав повноважень власника спірного майна, тобто він не мав права вчиняти будь-які юридично значимі дії, спрямовані на передачу цього майна в іпотеку ПАТ «Банк Восток».

Відповідно до частини першої статті 236 Цивільного кодексу України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю частина перша статті 216 цього Кодексу).

За змістом статті 216 Цивільного кодексу України, наслідком недійсності правочину є застосування двосторонньої реституції незалежно від добросовісності сторін правочину. Разом з тим, частиною третьою цієї статті передбачено, що загальні наслідки недійсності правочину застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Такі особливості встановлено, зокрема, частиною другою ст.26 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за змістом якої записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до частини другої статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно примірника такого судового рішення.

З наведеного вбачається, що Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік рішень, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме набуття, зміна або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора.

Таким чином, згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових став на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду щодо недійсності правочину не зумовлює виникнення обов`язку скасування рішення про державну реєстрацію права власності на відповідний об`єкт.

Запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав саме на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав. За відсутності такого рішення суду реалізувати рішення суду про визнання правочинів недійсними, тобто відновити порушені права позивача, буде неможливо.

Тому для реального захисту та відновлення порушених прав позивача необхідно скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки недійсний Договір іпотеки не створив жодних юридичних наслідків.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже, постанова апеляційного суду Одеської області від 19.07.2018 року у цивільній справі № 495/3656/17 про визнання недійсним Договору іпотеки не є підставою для внесення запису про скасування прав на нерухоме майно без скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав.

Між тим, у зв`язку із визнанням недійсним Договору іпотеки, що став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень підлягає скасуванню, що в даному випадку є відповідним і законним способом судового захисту прав позивача, оскільки наявність зареєстрованого обтяження, яке виникло на підставі недійсного Договору іпотеки, обмежує позивача у праві власності на зазначене нерухоме майно.

Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Восток» про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 26, 31-1, 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 15-16, 216, 236 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 128, 131, 223, 247, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна задовольнити.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бєлтюкової Євгенії Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 28089477 від 04.02.2016 року о 17:50:55 год., щодо реєстрації іпотеки та обтяження дачного будинку загальною площею 647,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Мишко