Червоноармійський районний суд Житомирської області
Номер провадження 2/292/56/19 Справа № 292/94/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року смт.Пулини
Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Рябенької Т.С.,
секретаря судового засідання Володіної В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт.Пулини цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В :
У січні 2019 року АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1, мотивуючи його тим, що згідно договору б/н від 01.10.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та «Тарифами Банку" складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у заяві.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, згідно яких відповідач дав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.
АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
В судове засідання представник позивача не з"явився, надіслав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 11.03.2019 року, не з»явився, до суду повернулася судова повістка з відміткою про її невручення "з інших причин, що не дали змоги виконати обов"язки щодо пересилання поштового відправлення".
В судове засідання, призначене на 21.03.2019 року, відповідач ОСОБА_1 не з"явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся через Пулинську селищну раду Житомирської області. За даними вищевказаної селищної ради вручити судову повістку та копію позовної заяви з додатками ОСОБА_1 неможливо, оскільки він відсутній за адресою: АДРЕСА_1 (АДРЕСА_2) та згідно погосподарської книги 2016-2020 р.р. не зареєстрований за вказаною адресою.
В судове засідання, призначене на 28.03.2019 року, відповідач ОСОБА_1 не з"явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений через оголошення на веб-сайті Червоноармійського районного суду Житомирської області. Будь-яких заяв від нього, а також відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило.
З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв»язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, що були подані до суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01.10.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.
Відповідач ОСОБА_1, підписуючи анкету-заяву, фактично погодився на те, що підписана заява разом із запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.8).
Згідно вищевказаного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов»язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач зобов»язання своєчасно не виконав та не повернув банку грошові кошти для погашення існуючої заборгованості, останній платіж ним здійснено 02.05.2018 року, що підтверджується розрахунками заборгованості за договором (а.с.5-7).
Відповідно до п.п.2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.
Згідно з п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов"язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, на перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов"язань за Договором на вимогу банку виконати зобов"язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплату винагороди банку.
Відповідно до змісту п.п.2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов"язань в цілому або у визначеній банком частці в разі невиконання клієнтом та/або довіреною особою клієнта своїх боргових та інших зобов"язань за цим договором.
Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Матеріали справи не містять доказів, що між сторонами було розірвано договір у порядку, визначеному цим пунктом.
Отже, між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно-правових угод, а саме кредитного договору.
Так, згідно зі ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.
Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 9072,67 грн. та проценти у розмірі 3802,99 грн.
Щодо стягнення неустойки суд дійшов висновку про їх часткове задоволення. Суд зазначає, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов»язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов»язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов»язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов»язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року №15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п.1 ч.2 ст.92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг.
Згідно з положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, з викладеного вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, тобто в даній справі порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише заборгованість за пенею у розмірі 7208,51 грн та відмовити в задоволенні вимоги про стягнення заборгованості по штрафам в сумі 1504,21 грн.
В И Р І Ш И В :

Позов акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Т.С.Рябенька