Справа № 309/1776/18
Провадження № 2/309/420/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі: судді Довжанин М.М.

за участю секретаря судового засідання Попадинець Я.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, в якому просить стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 1265 гривень та моральну шкоду у розмірі 20000 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 03 вересня 2017 року ним було придбано квиток на автобус рейсом № 638 із станції Одеса привокзальна до станції Тячів. Даний рейс мав здійснювати ФОП ОСОБА_3 Однак, у визначений у квитку час перевізник не подав автобус для здійснення перевезення. Перевізником також не було запропоновано жодних варіантів виконання своїх зобовязань. Він був вимушений придбати квиток на інший рейс, який здійснював своє відправлення тільки 04.09.2017 року, а відповідно до відправлення іншого автобуса він вимушений був дві доби проживати у готелі. Відповідач взагалі не виконав умов договору та без жодних обґрунтувань не надав замовлену послугу.

У грудні 2017 року він звернувся до ФОП ОСОБА_3 із претензією про повернення йому матеріальних збитків, понесених внаслідок невиконання відповідачем договору перевезення та моральної шкоди. Однак звернення позивача залишилось без належної відповіді.

Оскільки відповідач взагалі без будь-яких підстав не надав послуги перевезення, то він при цьому повинен був повернути позивачу кошти, сплачені за перевезення в розмірі 534,58 гривень та запропонувати інший рейс. Однак ФОП ОСОБА_3 цього не виконав, що змусило позивача докладати зусиль для організації його поїздки. Таким чином, нанесена йому внаслідок невиконання відповідачем умов договору перевезення матеріальна шкода становить 1254,58 гривень та складається із вартості квитка на рейс № 638, який був нереалізований та вартості проживання в готелі.

Моральна шкода, яка завдана відповідачем позивачу полягає у душевних стражданнях за усіма вищенаведеними обставинами. Він є інвалідом ІІІ групи і завдані відповідачем незручності значно вплинули на його стан здоровя. Грошове відшкодування моральної шкоди позивач визначає у розмірі 20000 гривень.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, наведені у позові.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися. До суду надіслали відзив на позовну заяву, у якому просили постановити рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволення позову повністю, оскільки квиток на автобус було реалізовано не ОСОБА_3, а ПП «Олена» на рейс якого не повинно було бути, а на підтвердження завдання моральної шкоди позивач не надав жодного доказу. Представником відповідача ОСОБА_4 до суду також подано заяву про розгляд справи у їх з відповідачем відсутності.

Відповідно до ст.ст. 211 ЦПК України з урахуванням заяв учасників справи про слухання справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та його представника.

Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що позивачем ОСОБА_1 03 вересня 2017 року придбано квиток на автобус рейс № 638 із станції «Одеса Привокзальна» до станції «Хуст». Квиток придбано у ПП «Олена». Як стверджує позивач відповідач ОСОБА_3 взагалі не виконав умови договору перевезення та без жодних обґрунтувань не надав замовлену послугу, оскільки у визначений у квитку час не подав автобус для здійснення перевезення та не запропонував жодних варіантів виконання своїх зобовязань, що змусило позивача придбати квиток на інший рейс 04.09.2017 року та понести додаткові витрати на проживання у готелі.

Суд не погоджується з такою позицією позивача та вважає її безпідставною.

Відповідно до ст. 910 ЦК України 1. За договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення.

2. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії квитка позивачем квиток придбано у ПП «Олена», а не у відповідача - перевізника ОСОБА_3 Отже договір перевезення пасажира укладався між позивачем ОСОБА_1 та ПП «Олена», а не з ФОП ОСОБА_3, як стверджує позивач, а тому відповідальності за порушення договору перевезення відповідач ФОП ОСОБА_3 не несе.

Як вбачається з листа ПП ОСОБА_3, наявного у матеріалах справи від 21.08.2017 року №8, відповідачем було повідомлено ПП «Олена» про те, що у звязку з відсутністю пасажиропотоку на міжобласних перевезеннях, тимчасово призупиняється рух автобусів на маршруті «Хуст-Одеса», рейс № 637/638 з 21.08.2017 року.

З наведеного слідує, що ПП «Олена» не повинно було реалізовувати квиток на рейс, якого не мало бути.

Одночасно пунктом 135 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 р. № 1184) особа, яка придбала квиток, має право на повернення його в касу до відправлення автобуса і виплату суми, що дорівнює повній вартості квитка, у разі відміни рейсу або відправлення автобуса із запізненням.

Однак, як зясовано в ході судового розгляду даної справи позивач не звертався у касу з метою повернення придбаного ним квитка і виплати йому повної суми вартості квитка.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З огляду на встановлене, суд констатує, що позивачем ОСОБА_1 не доведено суду тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог до відповідача ОСОБА_3

Враховуючи недоведеність позивачем ОСОБА_1 факту порушення відповідачем ОСОБА_3 договору перевезення та завдання цим самим матеріальної шкоди ОСОБА_1, вимога позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 20000 гривень є безпідставною через відсутність причинного звязку між подією і наслідком. Крім того, твердження позивача про завдання йому моральної шкоди є лише припущенням самого позивача та не ґрунтується на конкретних доказах того, як вплинула дана ситуація на його фізичний та психологічний стан.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди є безпідставним та необґрунтованим, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 81, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_5