Справа №442/7650/19
Провадження №2/442/1947/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді : Крамара О.В.

з участю секретаря : Малик О.Я.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ПАТ АБ «Укргазбанк» про зняття заборон та обтяжень, накладених на нерухоме майно та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

04.11.2019, позивачі звернулися в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилаються на те, що 12 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ АБ «Укргазбанк» було укладено кредитний договір №43-р, відповідно до умов якого Банком було надано кредитні кошти в сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) доларів США з терміном повернення до 11 квітня 2019 року та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5% річних. В забезпечення вимог за кредитним договором №43-р 12 квітня 2007 року був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Лаганяк Тетяною Ілівною, зареєстрований в реєстрі за №286.

В зв`язку із посвідченням вказаного Договору іпотеки було накладено заборону відчуження визначеного в договорі майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , заборона зареєстрована в реєстрі за №287. Вказана квартира належить їм на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Дрогобицькою держнотконторою 26 вересня 2006 року за №1-2481.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 травня 2015 року № 442/1379/15-ц (пров.№2/442/726/2015) вирішено стягнути з позивачів солідарно на користь відповідача 5211,53 доларів США (що еквівалентно 107995,72 грн.) та 1525,53 гривень. Після винесення відповідного судового рішення ними повністю було сплачено суму заборгованості, визначену в рішенні суду.

Позивачі звернулися до ПАТ АБ «Укргазбанк» із заявою про зняття заборони з належного їм нерухомого майна переданого в іпотеку. 24 квітня 2018р. відповідач надіслав їм лист вих..№519/211/2018 в якому відмовив їм в знятті заборон з належного їм нерухомого майна, аргументуючи це тим, що за період з 01.03.2015р. по 26.11.2017р. ним донараховані відсотки за користування кредитом, які становлять 1181,82 доларів США.

07 листопада 2018 року, Банк звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, окрім суми 1120,97 доларів відповідач просив стягнути 28 882,53 гривень пені.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.01.2019 повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог, дане рішення залишено без змін Постановою Львівського апеляційного суду від 12 червня 2019 року.

16 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із вимогою про припинення будь-яких обтяжень нерухомого майна, переданого в іпотеку. 30.07.2019р. отримано відповідь, якою відповідач повідомив, що питання зняття обтяження перебуває в компетенції колегіального органу банку та про те, що про прийняте остаточне рішення їх буде повідомлено додатково, жодним чином не конкретизовано коли буде засідати колегіальний орган та яке рішення він прийме.

Оскільки їхнє право власності на даний час безпідставно обмежено шляхом заборони на розпорядження своїм майном та накладенням арешту, а підстави для даних обмежень відсутні, то вони вимушені звернутись до суду з даним позовом.

06.11.2019 року суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В. відкрито провадження у даній справі.

На адресу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшли клопотання позивачів про розгляд даної справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав письмовий відзив в якому зокрема просить розгляд справи проводити у їх відсутності, заперечують щодо задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, то судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного:

Матеріалами справи встановлено, що 12 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ АБ «Укргазбанк» укладено кредитний договір №43-р, відповідно до умов якого Банком було надано кредитні кошти в сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) доларів США з терміном повернення до 11 квітня 2019 року та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5% річних. В забезпечення вимог за кредитним договором №43-р 12 квітня 2007 року укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Лаганяк Тетяною Ілівною, зареєстрований в реєстрі за №286 (накладено заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , заборона зареєстрована в реєстрі за №287).

Квартира АДРЕСА_1 , належить позивачам по справі ( ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Дрогобицькою держнотконторою 26 вересня 2006 року за №1-2481.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 травня 2015 року № 442/1379/15-ц (пров.№2/442/726/2015) вирішено стягнути з позивачів солідарно на користь відповідача 5211,53 доларів США (що еквівалентно 107995,72 грн.) та 1525,53 гривень. Дане рішення виконане.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як вбачається зі статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Згідно із ст.7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до вимог ст.12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, незалежно від настання строку виконання зобов`язань за основним договором, у випадку, зокрема, невиконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором.

Згідно ст.17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється, крім іншого, у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Як встановлено судом, основне зобов`язання по кредитному договору № 43-р від 12.04.2007 позивачами виконано, що підтверджується Постановою Львівського апеляційного суду № 442/7717/18 (пров № 22-ц/811/19 від 12 червня 2019.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 186813808 від 30.10.2019 року, з якого вбачається, що накладено арешт, об`єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 ; підстава обтяження: договір іпотеки, р. №286, 12.04.2007.

За відсутності заборгованості подальше існування обтяження чинить перешкоди в здійсненні позивачами їх права власності на належне їм майно, за таких обставин, позов в частині зняття заборони підлягає задоволенню.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволені позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки спірні правовідносини є договірними, а відшкодування моральної шкоди в такому випадку закон не передбачає, як і не передбачає сам договір.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати в розмірі 768,40 грн.

А тому на підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Скасувати обтяження накладені на квартиру АДРЕСА_1 , що накладені відповідно до договору іпотеки, укладеного 12.04.2007 між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбан» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Тетяною Іллівною, зареєстрованого в реєстрі за № 286 - у зв`язку із припиненням основного зобов`язання.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок понесених ними витрат по оплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Суддя О.В. Крамар