Доповідач - Папоян В.В. Номер провадження 22-ц/804/1816/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 року Донецький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Папоян В.В.

суддів Біляєвої О.М., Корчистої О.І.,

за участю секретаря Сергєєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2019 року цивільну справу №219/14094/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди (головуючий у 1 інстанції суддя Дубовик Р.Є., повний текст рішення складено 24 травня 2019 року),

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», якій під час розгляду справи уточнювала. В обґрунтування вимог зазначала, що починаючі з 23.12.1996 року вона перебувала з відповідачем у трудових відносинах, працювала на різних посадах, у тому числі з 01.09.2015 року на посаді провідного інженера виробничо-технічного відділу Артемівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз».

Між трудовим колективом та адміністрацією товариства виник колективний спір і її було включено до складу ініціативної групи, яку трудовий колектив уповноважив представляти інтереси працівників, що і стало підставою для психологічного тиску на неї з боку відповідача.

В жовтні 2018 року, після проведення перевірки роботи виробничо-технічного відділу, їй було оголошено догану за порушення трудової дисципліни - невиконання посадових обов`язків посадової інструкції провідного інженера ВТВ. Та у листопаді 2018 року, після проведення повторної перевірки наказом № 97 від 08 листопада 2018 року на неї накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення та наказом № 129-л від 08.11.2018 року її було звільнено з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Вважає своє звільнення незаконним. Зазначає, що нею не було допущено порушень посадових обов`язків та фактично підставою для її звільнення стало негативне ставлення до неї з боку адміністрації підприємства внаслідок її участі у роботі ініціативної групи. Просила поновити її на посаді провідного інженера виробничо-технічного відділу Артемівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» з 08.11.2018 року; стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 08.11.2018 року та 10 000 грн. на відшкодування завданої їй моральної шкоди.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Визнано незаконними накази Артемівського УГГ ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» № 97 «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення» від 08.11.2018 року та № 129-Л «Про припинення трудового договору з ОСОБА_1 » від 08.11.2018 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного інженера виробничо-технічного відділу Артемівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» з 08 листопада 2018 року. Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 36 469,05 грн. та моральну шкоду в сумі 4000 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким відмовити у задоволенні позову і закрити провадження.

В обґрунтування доводів зазначає, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовані обставини справи, а висновки суду не відповідають встановленим по справі обставинам. Вважають, що задовольняючі вимоги, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо тотожності порушень за які на працівника були накладені дисциплінарні стягнення, та не надав належної оцінки наданим ними доказам, не звернув увагу на те, що доповідні записки про результати перевірок не є тотожними та з них убачається систематичність порушень. 17 жовтня 2018 року дисциплінарне стягнення було накладено на позивача, як на в.о. начальника Артемівського УГГ ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз». Тоді як 08 листопада 2018 року - як на провідного інженера ВТВ Артемівського УГГ ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз». Позивач наказ від 17.10.2018 року про оголошення догани не оскаржувала та не надала пояснень щодо допущених нею порушень.

Вважають, що скасовуючи наказ №97 від 08.11.2018 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення та наказ №129-Л від 08.11.2018 року про звільнення суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач зазначені накази не оскаржує та позовних вимог про їх скасування не заявляла. Крім того, вважають, що виконати зазначене рішення суду неможливо, оскільки позивач вже працевлаштована і її трудова книжка знаходиться за місцем реєстрації роботодавця у м. Києві.

Позивач надала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу - без задоволення. В обґрунтування зазначає, що відповідач не надав доказів систематичного невиконання нею посадових обов`язків та фактично повторно притягнув її до дисциплінарної відповідальності. Крім того, за 20 днів, 10 з яких позивач перебувала на лікарняному, вона не могла усунути порушення, виявлені перевіркою від 17.10.2018 року. Тобто відсутня така ознака дисциплінарного проступку, як винність.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами та надав їм належну оцінку.

Відповідно до статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до положень ст. 147 КЗпП України заходами дисциплінарного стягнення за вчинений працівником дисциплінарний проступок (порушення трудової дисципліни чи правил внутрішнього трудового розпорядку) є догана та звільнення.

Згідно роз`яснень викладених у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Зокрема, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, зокрема, за п. 3 ст. 40 КЗпП України, суд повинен з`ясувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати у зв`язку з вчиненням його систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 23.12.1996 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працювала на різних посадах. У тому числі наказом № 166 від 01.09.2015 року вона була переведена на посаду провідного інженера виробничо-технічного відділу Артемівського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз», що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Відповідно до п.п. 2.3, 2.6, 2.11 посадової інструкції провідного інженера ВТВ Артемівського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз», яка затверджена наказом Артемівського УГГ № 28 від 02.03.2017 року, до обов`язку провідного інженера ВТВ віднесено у тому числі: контроль виконання планових завдань по комплексному приладовому обстеженню газопроводів, оцінка їх технічного стану (п. 2.3); контроль за укладенням договорів на технічне обслуговування підвідних мереж і споруд на них, внутрішніх систем газопостачання підприємств, КБО і фізичних осіб (п. 2.6); виготовлення технічних умов на газифікацію КБО, житлових будинків згідно наданих даних у відповідності з Порядком приєднання до газових мереж (п. 2.11). З вказаною посадовою інструкції позивач ознайомлена, що підтверджується її особистим підписом.

Згідно доповідної записки від 17.10.2018 року робочою комісією ПАТ «Донецькоблгаз» в складі начальника ВТВ ОСОБА_2 , інженера ВТНБСГ ОСОБА_3 під час перевірки роботи відділу ВТВ Артемівського УГГ встановлені наступні порушення:

1.У відділі знаходяться 163 заяви на розробку технічних умов (приєднання та реконструкцію систем газопостачання), що є порушенням Порядку приєднання до газових мереж.

2.Не виконаний контроль за формування та виконанням графіку з виконання плану комплексного приладового обстеження газопроводів на 2018 рік. План КПО на 2018 рік не прошитий і не пронумерований. Не складені акти оцінки технічного стану газопроводів, заплановані у 2018 році (підземний газопровід середнього тиску по вул. Благовіщенський 1987 року; підземний газопровід середнього тиску по вул. Чаковського 1983 року; газопровід середнього тиску по вул. Горького 1966 року; газопровід низького тиску по вул. Бахмутській 1965 року; газопровід низького тиску по вул. Шевченко 1994 року). Крім того терміни виконання КПО не відповідають вимогам ПБСГ.

3. Відсутній контроль за укладанням договорів на технічне обслуговування 3-х ГРП (с. Бахмутське, с. Красна гора, с. Володарського) і 1-го ШРП (с. Хромове). З 2016 року не укладаються договори з ТДВ «СІНІАТ» на експлуатацію, ремонт і технічне обслуговування газоредукуючого обладнання ГРП і ШРП.

4. Відсутні договори на ПТО ВБГО з балансоутримувачами багатоквартирного житлового фонду, саме - КП «Мирком» смт. Миронівське, КП «Веста» смт. Новолуганське, КП «Першотравневий» смт. Новолуганське.

За результатами проведеної перевірки комісія прийшла до висновку, що провідним інженером ОСОБА_1 не виконуються в повному обсязі посадові обов`язки, покладені на неї в частині п.п. 2.3, 2.6, 2.11 посадової інструкції, затвердженої наказом Артемівського УГГ від 02.03.2017 р. за № 28. Враховуючи вищенаведене, комісія наполягала на усуненні та недопущенні у подальшому наведених порушень та притягненні до дисциплінарної відповідальності провідного інженера ВТВ Артемівського УГГ ОСОБА_1 .

Від надання письмових пояснень з цього приводу ОСОБА_1 відмовилася, що підтверджується актом № 91 від 17.10.2018 року, за підписом начальника юридичного управління ПАТ «Донецькоблгаз» ОСОБА_4 , начальника ВТВ «Донецькоблгаз» ОСОБА_5 , менеджера з персоналу ПАТ «Донецькоблгаз» ОСОБА_6 , інженера з тех. нагляду ПАТ «Донецькоблгаз» ОСОБА_7

Наказом № 90 від 17.10.2018 року провідному інженеру виробничо-технічного відділу ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни - невиконання посадових обов`язків посадової інструкції провідного інженера ВТВ (п. 2.3, 2.6, 2.11) оголошено догану. Підстава доповідна записка про порушення трудової дисципліни начальника ВТВ ПАТ «Донецькоблгаз» ОСОБА_2 , інженера з тех. нагляду ПАТ «Донецькоблгаз» ОСОБА_7.; акт про відмову від надання пояснень. З наказом про накладення дисциплінарного стягнення позивач ознайомлена 17.10.2018 року та від підпису відмовилась, що засвідчено підписами посадових осіб.

18.10.2018 року ОСОБА_1 на ім`я начальника Артемівського УГГ направлено письмове пояснення, в якому зазначено, що з доповідною запискою про виявлені порушення вона ознайомлена 17.10.2018 року о 16 годині 15 хвилин та надати з цього приводу пояснення протягом 20 хвилин було неможливим. Також зазначено, що вона не погоджується з висновками комісії, оскільки близько двох місяців поєднує свої прямі обов`язки з обов`язками начальника ВТВ, а при такому напруженому становищі, яке склалось на підприємстві, оволодіти та охопити всі аспекти діяльності неможливо.

Наказ № 90 від 17.10.2018 року про оголошення догани позивачем не оскаржувався.

Згідно доповідної записки від 06.11.2018 року робочою комісією ПАТ «Донецькоблгаз» в складі: начальника ВТВ ОСОБА_5 , інженера ВТНБСГ ОСОБА_3 встановлено, що станом на 06.11.2018 року порушення в роботі відділу ВТВ Артемівського УГГ, які виявлені під час попередньої перевірки 17.10.2018 року, не усунені, а саме:

1.У відділі знаходяться 135 заяви на розробку технічних умов (приєднання та реконструкцію систем газопостачання), що є порушенням Порядку приєднання до газових мереж.

2.Не виконаний контроль за формування та виконанням графіку з виконання плану комплексного приладового обстеження газопроводів на 2018 рік. План КПО на 2018 рік не містить термінів виконання, не прошитий і не пронумерований. Не складені акти оцінки технічного стану газопроводів, заплановані у 2018 році (підземний газопровід середнього тиску по вул. Благовіщенський 1987 року, підземний газопровід низького тиску по вул. Бахмутській 1965 року). Акт оцінки технічного стану газопроводу середнього тиску по вул. Горького 1966 року складено з помилками в частині оцінки стану ізоляційного покриття. Крім того терміни виконання КПО не відповідають вимогам ПБСГ.

3.Відсутній контроль за укладанням договорів на технічне обслуговування 3-х ГРП (с. Бахмутське, с. Красна гора, с. Володарського) і 1-го ШРП (с. Хромове). Технічне обслуговування виконується безкоштовно. З 2016 року не укладаються договори з ТДВ «СІНІАТ» на експлуатацію, ремонт і технічне обслуговування газоредукуючого обладнання ГРП і ШРП.

4.Відсутні договори на ПТО ВБГО з балансоутримувачами багатоквартирного житлового фонду, саме - КП «Мирком» смт. Миронівське, КП «Веста» смт. Новолуганське, КП «Першотравневий» смт. Новолуганське.

За результатами проведеної перевірки комісія прийшла до висновку, що провідним інженером ОСОБА_1 не виконуються в повному обсязі посадові обов`язки, покладені на неї в частині п.п. 2.3, 2.6, 2.11 посадової інструкції, затвердженої наказом Артемівського УГГ від 02.03.2017 р. за № 28. Враховуючи вищенаведене, комісія наполягала на усуненні та недопущенні у подальшому наведених порушень та притягненні до дисциплінарної відповідальності провідного інженера ВТВ Артемівського УГГ ОСОБА_1

06.11.2018 року ОСОБА_1 на ім`я начальника Артемівського УГГ направлено письмове пояснення, у якому зазначено, що вона не погоджується з висновками комісії. Про критичну ситуацію з обробкою заяв на розробку технічних умов неодноразово повідомлялось керівництво відповідними службовими записками інженера ВТВ ОСОБА_11 та начальника ВТВ ОСОБА_12 . Акти оцінки технічного стану підземного газопроводів по вул. Благовіщенській та по вул. Бахмутській складені у жовтні 2018 року, але не затверджені начальником Артемівського УГГ. Акт технічного стану підземного газопроводу по вул. Горького був затверджений складом комісії, до якої вона не входить. Також ОСОБА_1 зазначено, що об`єкти, зазначених у пункті 3 за розпорядженням попереднього керівництва ОСОБА_13 з 2016 року обслуговуються без договорів на технічне обслуговування, про що було повідомлено начальника Артемівського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» ОСОБА_14 . Та договори на ПТО з балансоутримувачами зазначеного в доповідній записці багатоквартирного житлового фонду, не укладено у зв`язку з відмовою останніх від укладення відповідних договорів, про що також своєчасно було повідомлено керівництво.

Згідно виписки з протоколу № 15 засідання профкому профспілки «Газовики Донбасу» № 37 від 08.11.2018 року профспілковою організацією розглянуто звернення начальника Артемівського УГГ. № 2252 від 06.11.2018 року та надано згоду на звільнення провідного інженера ВТВ Артемівського УГГ ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Наказом Артемівського УГГ № 97 від 08.11.2018 року до провідного інженера виробничо-технічного відділу ОСОБА_1 за систематичне невиконання нею без поважних причин обов`язків, викладених у посадовій інструкції, з урахуванням попереднього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. Підстава: доповідна записка начальника ВТВ ПАТ «Донецькоблгаз» ОСОБА_5 , інженера ВТНБСГ ПАТ «Донецькоблгаз» ОСОБА_7. від 06.11.2018 року; пояснення ОСОБА_1 від 06.11.2018 року; наказ № 90 від 17.10.2018 року про оголошення догани; рішення профспілкового комітету «Газовики Донбасу» про надання згоди на звільнення від 08.11.2018 року. З вказаним наказом працівник ознайомлена та не погодилась, що підтверджується її особистим підписом.

Наказом Артемівського УГГ № 129-Л «Про припинення трудового договору» від 08 листопада 2018 року на підставі рішення профспілкового комітету «Газовики Донбасу» від 08.11.2018 року позивач, за систематичне невиконання нею трудових обов`язків звільнена з посади провідного інженера виробничо-технічного відділу за п.3 ст.40 КЗпП України. З наказом остання ознайомлена під підпис особисто.

За таких обставин, задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції, враховуючи положення ст. ст.147 - 149 КЗпП України, обґрунтовано виходив з того, що в діях позивача відсутня ознака системності невиконання працівником трудових обов`язків, оскільки за одне і те ж саме порушення трудової дисципліни застосовані два дисциплінарних стягнення: 17.10.2018 року - у вигляді догани, а 08.11.2018 року - у вигляді звільнення, що є неприпустимим і незаконним відповідно до положень ч.2 ст.149 КЗпП України.

Рішення мотивоване тим, що звільнення позивача проведено з порушенням чинного законодавства про працю, оскільки наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності, якій передував наказу про звільнення та наказ про звільнення є тотожними. Наказ про звільнення не містить фактичних та конкретних даних щодо допущених порушень, загальні формулювання не пояснюють суть порушень трудової дисципліни, які допустила в роботі позивач, не містять посилання на конкретні обставини вчинення порушення, що свідчить про відсутність систематичних порушень та систематичного невиконання позивачем, як працівником без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, що могло бути підставами для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за пунктом 3 частини статті 40 КЗпП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки виходячи зі змісту п.3 ст.40 КЗпП України, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання чи неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання чи неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Згідно роз`яснень викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Таким чином, з урахуванням положень статті 147 КЗпП України звільнення працівника п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є дисциплінарним стягненням, порядок застосування якого врегульовано главою Х КЗпП України.

Згідно положень ст. ст.147 - 149 КЗпП України підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. При застосуванні дисциплінарного стягнення повинно враховуватись обставини, за яких вчинено проступок, ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяна ним шкода та попередня робота працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У наказі про накладення дисциплінарного обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто орган, правомочний застосовувати дисциплінарні стягнення повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

З системного аналізу наведених вище норм убачається, що звільнення за передбаченими п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України підставами є заходом дисциплінарного стягнення, що застосовується до працівника за порушення ним трудової дисципліни. Працівник може бути звільнений з роботи на підставі п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України лише у разі якщо після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення, яке не втратило юридичної сили за давністю і не зняте достроково (ст. 151 КЗпП України), він допустив черговий дисциплінарний проступок уже після притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Проте в наказі начальника Артемівського УГГ № 97 від 08.11.2018 року про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за систематичне невиконання нею без поважних причин обов`язків не зазначено, яке саме порушення трудової дисципліни допущено нею після винесення наказу № 90 від 17.10.2018 року про застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що стало підставою для її звільнення в розумінні та контексті п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Як убачається підставою для видання наказу про застосування стягнення у вигляді звільнення стала доповідна записка від 06.11.2018 року, якою фактично було зафіксовано ті же самі порушення, які були раніше встановлені доповідною запискою від 17.10.2018 року та які стали підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани (наказ № 90 від 17.10.2018 року). Будь-яких інших порушень трудової дисципліни, ніж тих, що вже були зафіксовані раніше, перевіркою від 06.11.2018 року не було виявлено.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що дисциплінарні стягнення застосовані до працівника. якій на час їх застосування виконував різні посадові обов`язки, оскільки зі змісту доповідних записок та наказів про застосування до позивача дисциплінарних стягнень убачається, що фактично стягнення застосовані за невиконання кола посадових обов`язків, які передбачені посадовою інструкцією провідного інженера ВТВ Артемівського УГГ ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги, що підставою для накладення стягнення у вигляді звільнення є не усунення працівником раніш встановлених порушень не приймаються до уваги, оскільки в наказі про оголошення догани не встановлено будь-яких термінів їх усунення. Відповідачем не надано доказів, що було будь-яким іншим нормативним актом встановлювався термін виконання наказу, якій було порушено працівником без поважних причин.

Доводи апеляційної скарги, щодо правомірності застосування до позивача попереднього дисциплінарного стягнення у вигляді догани та законності наказу №90 від 17.10.2018 року, не спростовують правильність правових висновків суду щодо відсутності ознаки системності порушення. Позивачем зазначений наказ не оскаржено.

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Проте відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень.

Довід апеляційної скарги, що позивач не заявляла вимог про скасування наказів №97 від 08.11.2018 року та №129-Л від 08.11.2018 року, тому суд вийшов за межі позовних вимог, не заслуговують на увагу, оскільки зі змісту позовної заяви убачається, що позивач оскаржує своє звільнення, що відбулося на підставі наказів №97 від 08.11.2018 року та №129-Л від 08.11.2018 року та просить поновити її на роботі. Тобто суд першої інстанції розглянув справу у межах позовних вимог.

Апеляційним судом не приймаються до уваги доводи скарги, що на час розгляду справи позивач працевлаштована на іншому місці роботи, оскільки законодавство не містить обмежень відносно відновлення порушеного права та поновлення на роботі такого працівника.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Вирішуючи питання про розмір виплат передбачених ст. 235 КЗпП України суд першої інстанції у відповідності до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» вірно виходив з розрахунку середнього заробітку працівника визначеного за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 та дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки позивача було звільнено з 08.11.2018 року, вона мала вимушені прогули та справа розглядалася з грудня 2018 року по травень 2019 року не з її вини, то на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме з 08.11.2018 року по 20.05.2019 року, за який мають місце 111 робочих днів. Розрахована судом сума відповідає вимогам закону.

Згідно ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При розгляді справи встановлено, що мало місце порушення передбачених законом прав працівника, що само по собі вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя та призвело до моральних страждань і що відповідно до ст.237-1 КЗпП України, є підставою для відшкодування власником або уповноважений ним органом працівнику моральної шкоди. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача права вимагати відшкодування моральної шкоди. При визначенні суми відшкодування моральної шкоди суд виходив з принципів розумності і справедливості, як того вимагає ст.41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, та враховуючі ступінь порушень життєвих стосунків і характер додаткових зусиль для організації життя позивача, характер та тривалість моральних страждань позивача в зв`язку з незаконним звільненням, дійшов вірного висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума моральної шкоди в розмірі 4000 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Решта доводів апеляційних скарг не спростовують правильність правових висновків суду та зводяться до переоцінки доказів. Тому виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Рішення суду першої інстанції винесено з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: В.В. Папоян

О.М. Біляєва

О.І. Корчиста

Повний текст постанови складений 29 липня 2019 року.

Суддя-доповідач В.В. Папоян