Постанова

Іменем України

21 березня 2019 року

м. Київ

справа № 577/1091/16-ц

провадження № 61-23621св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І.М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,

Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський район електричних мереж», відповідач - ОСОБА_4,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2016 року у складі судді Буток Т. А. та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 07 липня 2016 року у складі колегії суддів: Собини О. І.,

Левченко Т. А., Хвостика С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський район електричних мереж» (далі - ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський РЕМ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за використану електроенергію.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4, яка мешкає у будинку АДРЕСА_1, є побутовим споживачем електричної енергії, яку надає ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський РЕМ». На її ім'я відкрито особовий рахунок зі сплати за використану електричну енергію, але договір про користування електричною енергією не укладений. Позивач зазначав, що відповідач за період з 18 травня 2014 року по 02 листопада 2015 року використала

1 222 кВт/год електроенергії, але кошти за неї не сплатила.

На підставі вищевикладеного ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський РЕМ» просило стягнути з ОСОБА_4 на користь підприємства заборгованість за використану електричну енергію за період

з 18 травня 2014 року по 02 листопада 2015 року у розмірі 324,41 грн.

Заочним рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області

від 26 квітня 2016 року позов ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський РЕМ» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський РЕМ» заборгованість за використану електричну енергію

за період з 18 травня 2014 року по 02 листопада 2015 року у сумі 324,41 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 07 липня 2016 року заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2016 року залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що відповідач як споживач послуг ухиляється від укладення письмового договору, у той же час користується послугами з електропостачання, а тому зобов'язана здійснювати їх оплату.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій розглянули справу за відсутності ОСОБА_4, без належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, у зв'язку з чим позбавили скаржника права на судовий захист відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також ОСОБА_4 зазначала, що суди першої та апеляційної інстанцій не взяли до уваги, що вона є інвалідом І групи категорії А, 93 років, яка прикута до ліжка.

У травні 2017 року ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський РЕМ» подало відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, всі висновки судів відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстави для їх скасування відсутні.

14 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою, третьою та п'ятою статті 74 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій) судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій) судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Установлено й вбачається з матеріалів справи, відповідно до відповіді, наданої Конотопським міським відділом Управління державної міграційної служби України в Сумській області (далі - Конотопський МВ УДМС в Сумській області) на запит Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2016 року, ОСОБА_4 на момент розгляду справи була зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

Повісткипро виклик у судові засідання до суду першої та апеляційної інстанцій надсилалисявідповідачу неодноразово рекомендованими листами (а. с. 31-33, 36, 37, 97, 98). Крім того, з метою забезпечення цивільно-процесуальних прав відповідача, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення про день, час і місце розгляду справи (а. с. 39, 40).

Проте, поштові відправлення повернулися до суду першої та апеляційної інстанцій з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про неотримання заявником повісток про виклик у судові засідання до суду першої та апеляційної інстанцій.

Також на поштових відправленнях зазначено, що 29, 31 березня 2016 року та 05 квітня 2016 року відповідача «не було дома», 24 та 29 червня 2016 року - відповідача «не було дома».

Відповідно до актів Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 та 20 квітня 2016 року судовий розпорядник та працівники суду знаходились за адресою: АДРЕСА_1, проте, процесуальні документи особисто ОСОБА_4 або членам її сім'ї вручити не виявилось можливим.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 169 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій) суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 10 ЦПК України

(у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня

2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення цивільно-процесуальних прав відповідача, судом першої інстанції вживалися заходи щодо належного повідомлення про день, час і місце розгляду справи

(а. с. 39, 40), зокрема, факт про неможливість вручення процесуальних документів відповідачу зафіксовано, складено про це акти

від 18 та 20 квітня 2016 року.

Переглядаючи заочне рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, апеляційний суд зазначив, що відповідач у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, тому в порядку, передбаченому статтею 76 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій), вважається такою, що належним чином повідомлена про день та час слухання справи.

Проте, з таким висновком апеляційного суду погодитися не можна.

Відповідно до частини третьої статті 76 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій) якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Вказані вимоги закону апеляційний суд не виконав, чим порушив норми процесуального права під час розгляду справи, оскільки неналежне повідомлення ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції позбавило її можливості дати пояснення по суті справи та доводити перед судом переконливість своїх доводів та заперечень.

Указані порушення процесуального закону судом апеляційної інстанції призвели до ухвалення рішення без врахування в повній мірі доводів та заперечень ОСОБА_4, що не відповідає вимогам статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини четвертої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов'язкове скасування судового рішення.

Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Оскільки ОСОБА_4 обґрунтовує касаційну скаргу підставою неповідомлення її про розгляд справи судом апеляційної інстанції, що підтверджується матеріалами справи, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Крім того, у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський РЕМ» надійшло клопотання про витребування доказів.

Клопотання мотивоване тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у Конотопській центральній районній лікарні імені Академіка Михайла Давидова померла відповідач ОСОБА_4 На підставі наведеного ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський РЕМ» просило суд витребувати з Конотопської центральної районної лікарні імені Академіка Михайла Давидова інформацію про дату смерті відповідача на підставі частини першої статті 137 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з клопотанням).

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з клопотанням) у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Верховний Суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджено належними та допустимими доказами щодо факту смерті ОСОБА_4 та підстави для його задоволення у розумінні частини першої статті 137 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з клопотанням) відсутні.

Під час нового розгляду справи апеляційному суду необхідно перевірити вказані у клопотанні ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський РЕМ» про витребування доказів від 17 жовтня 2017 року обставини та за наявності підстав вжити процесуальних заходів, передбачених ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 401, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 07 липня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський район електричних мереж» про витребування доказів у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський район електричних мереж» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за використану електроенергію відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк