У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення позовної заяви через не усунення недоліків

номер провадження 2/333/676/19

номер справи 333/7014/18

12 березня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматов Е.Г., перевіривши відповідність матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики із заставним забезпеченням, -

В С Т А Н О В И В :

17.12.2018 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму в розмірі 107 522,46 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором позики із заставним забезпеченням від 04.10.2016 року; визнати за позивачем право власності на обєкт 9/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Ласточкіна Миколи, буд. 201 в рахунок погашення заборгованості за вказаним вище договором та, крім того, стягнути з відповіла судові витрати.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2018 року вказана позовна заява була залишена без руху, як така, що подана з порушенням вимог ст.. ст.. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити вичерпний перелік вимог до форми та змісту позовної заяви.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір позики із заставник забезпеченням від 14.10.2016 року, відповідно до умов якого з метою забезпечення належного виконання своїх зобовязань з повернення суми позики в зазначений у пункті 2 даного договору строк, Позичальник надає Позикодавцеві з заставу майнові права на все належне Позичальнику рухоме і нерухоме майно (що буде існувати на момент предявлення Позикодавцем вимоги), вартістю в межах розміру позики, визначеного в п. 1 цього договору, а саме: 9/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Чапаєва, буд. 201.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відповідач не є власником буд. № 201 по вул.. Чапаєва в м. Запоріжжя.

У звязку з чим, позивачу слід уточнити коло осіб учасників процесу, залучивши до участі по справі власників буд. № 201 по вул.. Чапаєва в м. Запоріжжя, оскільки рішення по справі може вплинути на їх права та обовязки.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

В порушення вищезазначених вимог цивільного процесуального законодавства позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви доказів того, що він звертався до відповідача з вимогами про повернення заборгованості за договором позики в порядку досудового врегулювання спору.

Таким чином, позивачу необхідно надати докази звернення до відповідача з відповідними вимогами про врегулювання спору в досудовому порядку з підтвердженням вручення даних вимог відповідачу.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Перевіркою позову встановлено наступне.

Позов ОСОБА_1 складається з двох позовних вимог майнового характеру, загальна ціна позову становить 148 911,12 грн.

З матеріалів позовної заяви, вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 1075,24 грн.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що позивачем судовий збір сплачено не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.. 185 якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час направлення позивачем позову до суду, позивачу необхідно доплатити судовий збір за подання даної позовної заяви до суду в розмірі 413,87 грн.

За таких обставин, суддя позбавлений можливості відкрити провадження за матеріалами даної позовної заяви у їх первісному вигляді, як такими, що складені в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків судом позивачу був встановлений строк, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Відповідно до поштового повідомлення № 69 1, що міститься в матеріалах справи, копію вищезазначеної ухвали суду було отримано особисто позивачем 23.02.2019 року.

Станом на 12.03.2019 року, до Комунарського районного суду м. Запоріжжя від позивача не надходило, а ні заяви про продовження строку на усунення недоліків, а ні документів про усунення недоліків, викладених по тексту ухвали судді від 19.12.2018 року.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики із заставним забезпеченням вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Е.Г.Стоматов