Справа №478/1156/19 Провадження №2/478/299/2019
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 липня 2019 року смт.Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі, судді Томашевського О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Казанківської райдержадміністрації, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Казанківської райдержадміністрації, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, вважаю за необхідне залишити її без руху у зв`язку з наступним.

Відповідно до положень ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем заявлені три самостійні вимоги (розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини, стягнення аліментів).

Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом, таким законом є Закон України «Про судовий збір».

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Пільги щодо сплати судового збору за вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, Законом України «Про судовий збір» не передбачено.

Як вбачається з квитанції від 18.07.2019 року № 0.0..1, позивачем було сплачено 768 грн. 40 коп. судового збору, тобто лише за одну вимогу немайнового характеру.

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року у розмірі 1921 грн.

Відповідно до вимог п.п.3 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768 грн. 40 коп.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. за вимогу немайнового характеру та надати оригінал платіжного доручення до суду, у встановлений строк.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до позовної заяви про розірвання шлюбу додається оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

Натомість, всупереч вказаним положенням, позивачем до позовної заяви не долучено оригінал свідоцтва про шлюб.

Крім того, позивач в прохальній частині просить стягнути з відповідача державне мито при реєстрації розірвання шлюбу, водночас такий вид витрат не відноситься до судових витрат та не підлягає стягненню судом, у зв`язку з чим позивачу необхідно уточнити прохальну частину позову.

Згідно п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивачем у поданій позовній заяві зазначено, що їх з відповідачем малолітній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, проте доказів на підтвердження зазначених обставин до позовної заяви не додала.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивача слід попередити, що в разі не виправлення зазначених недоліків у строк встановлений судом, позовна заява буде визнана неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Казанківської райдержадміністрації, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Попередити позивача, що в разі не виправлення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу, позовна заява буде визнана неподаною і повернута позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 30 липня 2019 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський