ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 540/974/15-ц Номер провадження 22-ц/814/645/19Головуючий у 1-й інстанції Косик С.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

суддів Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Філоненко О.В.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ТОВ «Порше Мобіліті» - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2018 року, постановлене суддею Косик С.М. (повний текст складено 21 листопада 2018 року),

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, про визнання недійним положень кредитного договору та договору в цілому, договору застави транспортного засобу,

в с т а н о в и в:

04.09.2015 ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави згідно договору застави №50007922 від 19.03.2013 в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №50007922 від 12.03.2013, що станом на 28.08.2015 становить 604 441, 31 грн. та складається з:

- простроченої заборгованості в сумі 82 080,69 грн., із яких: 69 934,12 грн. сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів; 802,88 грн. сума 3% річних за час прострочення; 8 667,43 грн. сума інфляційних втрат; 2 676,26 грн. сума пені за прострочення виконання зобовязання;

- заборгованості з дострокового повернення кредиту в сумі 522 360,62 грн., із яких: 424 595,42 грн. сума заборгованості за кредитом; 11 861,92 грн. сума заборгованості за процентами; 3 694,94 грн. сума 3% річних; 1 745,83 грн. сума інфляційних втрат; 12 316,47 грн. сума пені, нарахованої за п.8.1 Загальних умов; 3 340,47 грн. сума заборгованості по сплаті штрафів за направлення повідомлень нагадувань; 4 200,00 грн. інші витрати відповідно до Договору; 48 605,57 грн. сума штрафу, нарахованого за п.8.2 Загальних умов; 12 000,00 грн. сума збитків, нарахованих за п.8.5 Загальних умов.

Просить звернути стягнення на предмет заставиавтомобіль марки VW, модель PASSATB7, кузов №VWWZZZ3CZDP029794, обєм двигуна 1798 куб.см., 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1, заставною вартістю 303 784, 80 грн., що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем кредитних зобовязань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору, у звязку із чим позивач вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет застави.

23.11.2015 ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом до ТОВ «Порше Мобіліті», в якому просить визнати недійсними: п.п.1.3.1., 1.3.2., 3.1., 2.3. 9.13 Загальних умов кредитування (додаток 2 до Кредитного договору №500007922 від 12.03.2013); графік погашення кредиту за кредитним договором №500007922 від 12.03.2013; кредитний договір №500007922 від 12.03.2013; договір застави транспортного засобу №50007922 від 19.03.2013. Також просить застосувати наслідки двохсторонньої реституції.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що 12.03.2013 між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» укладено кредитний договір, поручителем у якому стала ОСОБА_5 За умовами договору ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 243 027,84 грн., що еквівалентно на дату укладення договору 29 856,00 дол. США, під 9,9% річних на 60 місяців та додатковий кредит у розмірі 82 021,90 грн., що еквівалентно 10 076,40 дол. США на тих же умовах. Кредитні кошти в сумі 303 784,80 грн. були перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ «Автосоюз» в якості оплати вартості автомобіля VOLKSWAGEN Passat B7, який став предметом застави за договором від 19.03.2013.

Вважає, що ТОВ «Порше Мобіліті» у спірному договорі з використанням положень ст.ст.524, 533 ЦК України порушив заборону споживчого кредитування в іноземній валюті, оскільки положення договору сформовані таким чином, що зобовязання позичальника, який отримав кредит в національній валюті, залежать від коливання курсу іноземної валюти.

За умовами договору відсоткова ставка є змінною, але упродовж дії оскаржуваного договору вона не змінювалася і становила 9, 9 %, ОСОБА_2 не отримував нового графіку погашення кредиту, в той час визначення розміру платежів відповідно до курсу валют призвів до збільшення витрат ОСОБА_2 не за рахунок зміни відсоткової ставки, а за рахунок збільшення курсу долара США майже втричі, а тому п. 1.3.1. Загальних умов кредитування є несправедливим.

Також кредитний договір суперечить вимогам абз.6 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», п.п. 3.2, 3.3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, оскільки не містить детального розпису сукупної вартості кредиту для споживача, а у графіку погашення кредиту міститься виключно орієнтовна сукупна вартість, яка ввела позичальника в оману.

Вважає, що умови оскаржуваного договору є дискримінаційними стосовно споживача в частині зміни відсоткової ставки, оскільки не містять максимального розміру її збільшення, пунктом 2.3 Загальних умов кредитування не передбачено зменшення відсоткової ставки, а встановлено лише можливість її збільшення. Таким чином, відповідно до ст.ст.203,215,217 ЦК України, враховуючи те, що спірний правочин не міг бути вчинений без визначення розміру платежів та без визначення строків погашення кредиту та сплати відсотків, що є істотними умовами, а тому недійсність зазначених норм має наслідком недійсність правочину в цілому.

Станом на листопад 2015 року сплачено ТОВ «Порше Мобіліті» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 192 656,69 грн. Витрати за кредитним договором перевищили орієнтовну сукупну вартість кредиту майже втричі, у звязку із чим ОСОБА_2 припинив сплачувати завищені платежі та звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів, як споживач фінансових послуг.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 24.11.2015 зустрічний позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсним положень кредитного договору та договору в цілому, договору застави транспортного засобу обєднано в одне провадження з первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави./т.1 а.с.178/

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 06.11.2018 частково задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет.

В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №50007922, укладеного 12.03.2013 між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2, у розмірі 562 625,66 грн., звернуто стягнення на заставний автомобіль марки VW, модель PASSAT B7, кузов WVWZZZ3CZDP029794, обєм двигуна 1798 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, належний на праві власності ОСОБА_2, заставною вартістю 303 784,80 грн., згідно договору застави транспортного засобу №50007922 від 19.03.2013, шляхом його реалізації на публічних торгах відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», за ціною, встановленою на підставі висновку субєкта оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсним положень кредитного договору та договору в цілому, договору застави транспортного засобу.

Визнано недійсними пункт 3.1, пункт 6.3 кредитного договору №50007922, укладеного 12.03.2013 між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що спірний договір та загальні умови кредитування підписано сторонами, що свідчить про досягнення між ними згоди з усіх істотних умов, які в них викладені, у тому числі щодо валюти кредитування та її еквіваленту в доларах США, що допускається нормами ч.2 ст.524, ч.2 ст.533 ЦК України.

Графік погашення кредиту містить вичерпну інформацію про орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом, коригування суми процентів за умовами договору здійснюється в інтересах обох сторін, споживача попереджено про валютні ризики під час виконання зобовязання, тому відсутні підстави вважати, що умови кредитного договору порушують принцип добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав і обовязків сторін, завдають шкоди споживачу.

Кредит надавався позичальнику на споживчі потреби, у звязку із чим до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону України «Про захист прав споживачів» про несправедливі умови в договорах.

Також районний суд визнав доведеними вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання недійними п.3.1 кредитного договору, яким встановлено заборону дострокового повернення кредиту, п. 6.3 кредитного договору щодо зобовязання позичальника сплачувати витрати компанії на дії, вжиті для виконання позичальником зобовязання, оскільки встановлення у кредитному договорі щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості, а саме послуги, яка супроводжує кредит, є незаконними. Умови кредитного договору, якими встановлено обовязок позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредиту є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав і обовязків. В іншій частині заявлені вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом не доведені та не підтверджені належними доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Також ОСОБА_2 не спростовано належними та допустимими доказами заборгованість по кредитним зобовязанням, яка станом на 28.08.2015 становить 562625,66 грн. та складається із: основної суми заборгованості - 424595,42 грн.; оплати чергових платежів 69934,12 грн.; штрафу за порушення відповідачем вимог п.3.3. та п.5.5. договору - 48605,57 грн.; пені 2676,26 грн., 12316,47 грн.; 3% річних - 802,88 грн. та 3694,94 грн.

Водночас оскільки спірний кредитний договір припинив свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, тобто з 17.05.2015, тому районний суд визнав відсутніми підстави для нарахування процентів після цієї дати, а тому позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» в частині стягнення плати за користування кредитом в розмірі 11 861,92 грн. задоволенню не підлягають.

Також суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» щодо стягнення інфляційних витрат, оскільки індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця гривня, іноземна валюта індексації не підлягає, тоді як сума інфляційних витрат нараховано не на суму заборгованості по кредиту, а на заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, яка виникла з травня 2015 року.

Не підлягають стягненню як необґрунтовані та у звязку з визнанням пункту 6.3кредитного договору недійсним сума штрафів в розмірі 3340,47 грн., інші витрати на суму 4200,00 грн. та сума збитків в розмірі 12000,00 грн.

Через неналежне виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором ТОВ «Порше Мобіліті» вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет застави автомобіль марки VW, модель PASSAT B7, кузов WVWZZZ3CZDP029794, обєм двигуна 1798 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом його продажу з публічних торгів з визначенням його початкової вартості на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Із рішенням районного суду не погодилися ОСОБА_2 та ТОВ «Порше Мобіліті», подавши апеляційні скарги, в яких посилаються на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне зясування обставин.

Відповідач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення районного суду та відмовити у задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті» за недоведеністю в повному обсязі, задовольнивши повністю його зустрічні позовні вимоги.

Вважає, що у матеріалах справи відсутні докази надання йому додаткового кредиту в сумі 82 021,90грн., еквівалент якої становить 10 076,40 доларів США. Тому платежі з повернення суми додаткового кредиту та відсотків за таким кредитом за недоведеності факту його надання мали бути враховані в рахунок сплати поточних платежів за кредитом та відсотками за користування основним кредитом.

Вважає, що з наявних у матеріалах справи документів неможливо встановити період користування кредитними коштами, що в свою чергу унеможливлює перевірку правомірності вимог за додатковим кредитом та їх наявність у рахунках-фактурах.

Заперечує висновок районного суду щодо стягнення заборгованості у визначеному ним розмірі, оскільки оскаржуване рішення не має розрахунку такої суми, натомість встановлено факт надання кредиту в сумі 243 027,84 грн. Крім того, стягнута судом сума заборгованості не відповідає сумам, вказаним кредитором у вимогах про сплату заборгованості.

Вказує, що несвоєчасне подання ТОВ «Порше Мобіліті» доказів надання кредиту унеможливило визначення експертами розміру заборгованості у справі, що не враховано судом при прийнятті оскаржуваного рішення.

Посилаючись на практику Верховного Суду, викладену в постановах від 21.12.2016 по справі №6-2134цс15, від 08.02.2017 у справі №6-1905цс16, від 18.04.2018 по справі №753/11000/14-ц вважає, що розрахунок заборгованості має бути здійснено за курсом на момент укладення кредитного договору, а нараховані штрафні санкції підлягають перерахунку.

В апеляційній скарзі ТОВ «Порше Мобіліті» просить скасувати рішення районного суду в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 та в частині відмови в задоволенні позову товариства щодо стягнення з ОСОБА_2 штрафів у розмірі 3 340,47 грн., інших витрат на суму 4 200,00 грн. та суми збитків у розмірі 12 000,00 грн. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні зустрічного позову, а позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» задовольнити в повному обсязі. В іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

Вважає, що районним судом надано неправильну оцінку пункту 3.1. кредитного договору, яким визначено право позичальника в будь-який час повернути достроково кредит та додатковий кредит у повному обсязі або в частині, а також встановлено порядок дострокового повернення кредиту. Натомість, п.6.3 кредитного договору визначає витрати позичальника, а не витрати за вчинення дій, що повязані із здійсненням заходів щодо повернення кредиту. Вказаним пунктом не передбачені будь-які комісії за користування кредитом, а лише встановлено обовязок кредитора відшкодувати витрати за певних умов.

Посилаючись на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 по справі №6-40цс13, вказує на безпідставне застосування до спірних правовідносин вимог ч.ч.1,2 ст.215 ЦК України та ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Зазначає, що районний суд не навів мотивів, за яких вважає, що пункти 3.1, 6.3 кредитного договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав і обовязків, оскільки сторони у договорі досягли згоди по всім істотним умовам.

Також просить врахувати практику Верховного Суду України, викладену в постанові від 11.04.2018 по справі №300/900/15-ц, яка приймалася за участі ТОВ «Порше Мобіліті» та зводиться до відсутності правових підстав для визнання недійсними положень кредитного договору.

Вважає, що районним судом порушено вимоги ст.625 ЦК України, ст.22 ЦК України, оскільки кредит надавався у гривнях, а тому підлягає також поверненню в гривнях із врахуванням збитків, процентів, штрафних санкцій та інфляційних витрат, що обумовлено умовами договору.

13.02.2019 ОСОБА_2 подав відзив, у якому просив відхилити апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті», а рішення районного суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг ОСОБА_2 таТОВ «Порше Мобіліті». При цьому враховує наступне.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що 12.03.2013 між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №50007922. За умовами договору ОСОБА_2 надано кредит у сумі 243027,84 грн., еквівалент суми кредиту в доларах США 29856,00, та додатковий кредит у сумі 82021,90 грн., еквівалент суми в доларах США 10076,40. Для обчислення еквіваленту кредиту взято курс філії «КІБ» ПАТ «КредіАгріколь Банк», що дорівнює 8,1400 грн./дол.США. Процентна ставка 9,90 %, яка відповідно до п.2.3. Загальних умов кредитування є змінною, разовою комісією 2,50 % від суми кредиту, строком на 60 місяців. Цільовим призначенням кредиту є придбання автомобіля марки VW, модель PASSAT B7, кузов VWWZZZ3CZDP029794, обєм двигуна 1 798 куб.см., 2012 року випуску. Перший внесок за власні кошти в оплату автомобіля здійснено в еквіваленті 7 464,00 дол. США, а ціна автомобіля відповідно до договору з дилером в еквіваленті становить 37 320,00 дол. США. Цільове призначення додаткового кредиту оплата страхових платежів згідно з договором страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору страховій компанії АТ СК «АХА Страхування».

Умовами вказаного договору визначено, що усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в дол. США, визначеному вище, відповідно до п.1.3 Загальних умов кредитування./т.1 а.с.8/

Пунктом 1.3 Загальних умов кредитування, які є додатком до кредитного договору від 12.03.2013 №50007922, визначено, що сторони погоджуються, що кошти у повернення кредиту та додаткового кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту та додаткового кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у кредитному договорі.

Згідно з п.п. 1.4.2, 2.4., 2.5.Загальних умов кредитування, повернення кредиту, додаткового кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені Графіком погашення кредиту по Договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку, виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіку погашення кредиту.

Дострокове повернення кредиту за ініціативою позичальника врегульовано п.3.1 Загальних умов кредитування, якими визначено право позичальника в будь-який час повернути достроково кредит та додатковий кредит у повному обсязі або у частині. Для цього позичальник зобовязаний звернутися до компанії не пізніше ніж за 30 календарних днів до запланованого дня повернення та отримати від компанії відповідний рахунок для сплати (включаючи суму дострокового погашення, проценти і комісії). Разом із рахунком позичальник отримує від компанії новий графік погашення кредиту. Такий графік погашення кредиту вважається погодженим позичальником та набирає чинності з моменту отримання коштів від позичальника на підставі зазначеного рахунка.

Відповідно до п.3.3 Загальних умов кредитування позичальник зобовязаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення позичальником розраховується компанією і вказується у повідомленні компанії) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником. Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення.

У разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіку погашення кредиту, позичальник сплачує компанії пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно, штраф у розмірі 20 відсотків від суми кредиту. При цьому сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за фактичний строк користування кредитом та/або додатковим кредитом. (п.п.8.1, 8.2 Загальних умов кредитування).

Збитки, заподіяні у звязку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції, що передбачено п.8.5 Загальних умов кредитування.

Відповідно до підпунктів 9.5-9.7 Загальних умов кредитування ОСОБА_2 своїм підписом засвідчив, що ТОВ «Порше Мобіліті» належним чином ознайомило його, зокрема, з правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених компанією, з інформацією, передбаченоюст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», з правилами надання фінансових послуг (кредитів), також йому надана вичерпна інформація про умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника. Позичальник підтверджує, що йому надано вичерпну інформацію про: умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальників; умови надання додаткових фінансових послуг, пов'язаних з фінансовим кредитом, та їх вартість (за умови надання таких послуг); розмір винагороди компанії у разі, коли вона пропонує послугу фінансового кредиту, що надається іншими фінансовими установами; реквізити органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг (адреса, номер телефону тощо).

Згідно графіку погашення кредиту вартість послуг, повязаних з одержанням кредиту та укладенням кредитного договору та орієнтовна сукупна вартість кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом становить: разова комісія за надання (розміщення) кредиту 2,50 процентів від суми кредиту, що становить 6 075,70 грн., в еквіваленті 746,40 дол. США; сума кредиту (без урахування суми додаткового кредиту) 243 027,84 грн., що в еквіваленті 29 856,00 дол. США; сума додаткового кредиту на страхування (на рік) 5,40 процентів від ціни автомобіля, що становить 16 404,38 грн., в еквіваленті 2 015,28 дол. США; сума процентів за користування кредитом (на рік) 9,90 %, що становить 13 214,15 грн., що в еквіваленті 1 623,36 дол. США; сума процентів за користування додатковим кредитом (на рік) 9,90%, що становить 135,78 грн., в еквіваленті 16,68 дол. США. Орієнтовна сукупна вартість кредиту (на рік) становить 14,74%, що становить 35 830,00 грн., що в еквіваленті 4 401,72 дол. США./т.1 а.с.17-19/

Для забезпечення повного і своєчасного виконання зобовязань за вказаним договором, 19.03.2013 між сторонами укладено договір застави, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надав у заставу автомобіль марки VW, модель PASSAT B7, кузов VWWZZZ3CZDP029794, обєм двигуна 1798 куб.см, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві власності, заставною вартістю 303784,80 грн./т.1 а.с.20-25/

Листами щодо сплати заборгованості від 17.02.2015, 04.03.2015, 18.03.2015, 03.04.2015 та 17.04.2015 боржника повідомлено про заборгованість за кредитним договором шляхом спрямування рахунків №00237609, 00241573, 00247927./т.1 а.с.42-46/

Розрахунок суми кредиту, процентів, штрафних санкцій за кредитним договором станом на 28.08.2015 склав: сума заборгованості за кредитом за графіком по курсу дол. США 22,147 19 171,69 дол. США, що еквівалентно 424 595,42 грн.; проценти 11 861,92 грн.; сума 3% - 3 694,94 грн.; пеня за п.8.1 кредитного договору 12 316,47 грн.; індекс інфляції 1,004, розмір інфляційних втрат 1745,83 грн./т.1 а.с.26-41/

ТОВ «Порше Мобіліті» надіслано ОСОБА_2 вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором./т.1 а.с.174/

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що через неналежне виконання відповідачем свого основного зобовязання за кредитним договором ТОВ «Порше Мобіліті» вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет застави з визначенням його початкової вартості на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Розмір заборгованості за кредитним договором обраховувався на дату направлення боржнику вимоги про дострокове повернення кредиту та не включає в себе інфляційні витрати та витрати, передбачені пунктом 6.3 кредитного договору, з підстав визнання цієї умови договору недійсною.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в частині визнання недійними пунктів 3.1 та 6.3 кредитного договору з підстав визнання їх несправедливими, такими, що суперечать принципу добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав і обовязків, в решті вимог відмовлено з підстав їх необґрунтованості.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не може погодитися в повній мірі, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно дост.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зіст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частинами 1,2 ст.533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи викладені норми та умови кредитного договору, районний суд дійшов правильного висновку, що положення чинного законодавства хоча й визначають національну валюту як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань з визначеним грошовим еквівалентом до іноземної валюти. Під час укладення оспорюваного правочину діяла заборона на надання та отримання споживчих кредитів саме в іноземній валюті, але банки не було позбавлено права надати, а позичальників - отримати споживчий кредит у гривнях із зазначенням сум платежів за кредитом в еквіваленті іноземної валюті. Саме з такими умовами кредитування погодився позивач.

За таких обставин апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача щодо необхідності обчислення суми заборгованості із суми кредиту, обрахованої в еквіваленті до долара США станом на час укладення кредитного договору, а не на дату вимоги.

Не заслуговують на увагу та апеляційним судом відхиляються доводи апеляційної скарги відповідача щодо недоведеності надання йому додаткового кредиту в сумі 82021,90грн. (еквівалент 10075,40 доларів США). Зі змісту кредитного договору вбачається, що його умовами передбачено надання вказаної суми додаткового кредиту, цільове призначення якого - для оплати страхових платежів згідно з Договором страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору. Пунктом 5.5. Загальних умов кредитування (додаток до Кредитного договору №50007922 від 12.03.2018) передбачено обовязок позичальника забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання його зобовязання за кредитним договором протягом строку дії договору в страховій компанії, яка авторизована компанією. Кредитним договором такою страховою компанією визначено страхову компанію АТ СК «АХА Страхування».

У матеріалах справи наявні докази перерахування кредитором на користь зазначеної страхової компанії страхових платежів, на які був виданий додатковий кредит./а.с.20, 42 -172 т.2, а.с. 55, 59, 63, 64, 68, 72, 76, 80, 84, 88, 92, 96, 100, 104, 108, 112, 116, 120, 124, 128, 132, 136, 140, 144, 148, 153, 157, 161, 165, 169, 173, 177, 181, 185, 189 т.5/ Натомість, відповідач, заперечуючи суму додаткового кредиту на страхові платежі, не надав доказів, які б спростували такі витрати позивача, зокрема, докази страхуванняза власний рахунок заставного майна, тоді як страхування заставного автомобіля є обовязковою умовою кредитного договору.

Неспроможними є також доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про неможливість встановлення періоду користування кредитними коштами, що унеможливлює перевірку правомірності нарахованих до сплати коштів, зазначених у рахунках-фактурах.

Графік погашення кредиту, що є Додатком до кредитного договору, чітко визначає складові та розмір щомісячних платежів (із зазначенням еквіваленту) упродовж дії кредитного договору./а.с.17-18 т.1/ Крім того, доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості вказує на те, що, починаючи з лютого 2015 року відповідач допустив прострочення зобовязання та листами від 17.02.2015, 04.03.2015, 18.03.2015, 03.04.2015 та 17.04.2015 позивач повідомляв позичальника про необхідність сплати кредитної заборгованості, а листом від 18.03.2015 ТОВ «Порше Мобіліті» вимагало дострокового повернення отриманого кредиту та погашення заборгованості, однак ОСОБА_2 вказану вимогу не виконав./а.с.42-46,176 т.1/

Згідно змісту вимоги від 17.04.2015 розмір заборгованості становить 471 013,75 грн., що складається з: 1) дострокове повернення невиплаченої суми кредиту, що станом на поточну дату становить еквівалент 19 051, 58 доларів США і відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ «КредіАгріколь Банк» складає 411 533,18 грн.; 2) несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) 55 671,29 грн.; 3) штрафні санкції відповідно до ст.8.3 договору 3 809,28 грн. /т. 5 а.с.200/

Кредитор, направивши вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, змінив строк виконання кредитних зобовязань, тому відповідно до пункту 3.3 Загальних умов кредитування (додатку до кредитного договору №50007922 від 12.03.2013) останній день строку добровільного виконання вимоги про дострокове повернення кредитуобраховується після спливу тридцяти днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу. Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів щодо дати одержання позичальником зазначеної вимоги, тому передбачений п.3.3. строк необхідно обчислювати від дня відправлення вимоги, тобто з 17.04.2015. Такмим чином спірний кредитний договір припинив свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, підстави для нарахування процентів після вказаної дати, які є складовою заборгованості з дострокового повернення кредиту, відсутні. Тому позовні вимоги щодо стягнення 11 861,00 грн. процентів є безпідставними.

Також апеляційний суд визнає помилковим висновок районного суду щодо відмови у стягненні з боржника на користь ТОВ «Порше Мобіліті» інфляційних втрат. Суд першої інстанції хибно тлумачив норму ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у разі прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях, вважаючи, що вона не підлягає застосуванню, оскільки предметом грошового зобовязання є кошти, виражені у гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, тому втрати від знецінення національної валютивнаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Такі висновки суду першої інстанції є помилковими, оскільки позивач має право на одержання за рахунок боржника суми інфляційних втрат у звязку з порушенням останнім грошового зобовязання, передбаченого умовами кредитного договору, предметом якого є гривня.

Сума інфляційних втрат за прострочення заборгованості в розмірі 8 667,43 грн. та за прострочення заборгованості з дострокового повернення кредиту в розмірі 1 745,83 грн., що заявлені у позові, не спростовані відповідачем та підлягають стягненню, а рішення районного суду в цій частині підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Порше Мобіліті» щодо неправомірності застосування положень ст.ст.11,18 Закону «Про захист прав споживачів» узгоджуються із практикою Верховного Суду України (постанова від 11.04.2018 у справі №300/900/15-ц), а вказані норми закону не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскількинорми закону застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише у тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

У справі, яка переглядається, суд встановив, що спірний договір споживчого кредиту підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та у подальшому виконував його умови; банк надав позичальнику всю необхідну інформацію про умови надання послуг фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника.

Також, відповідно дост.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. У свою чергу, доказів в підтвердження того, що на момент укладання спірного договору позивач навмисно ввів відповідача в оману щодо обставин, які мають істотне значення, відповідачем не надано.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення районного суду в частині задоволення вимог ОСОБА_2 про визнання недійсними пунктів 3.1 та 6.3 кредитного договору №50007922 є хибним, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в зустрічних позовних вимог в повному обсязі.

Також, з огляду на те, що ТОВ «Порше Мобіліті» не доведено належними та допустимими доказами розмір штрафів за направлення повідомлень-нагадувань, що в себе включають інші витрати відповідно до Договору, обраховані позивачем на суму 4 200,00 грн. та збитки, нараховані за п.8.5 Загальних умов на суму 12 000,00 грн., а тому в цій частині позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» необхідно відмовити.

Враховуючи, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами наявність заборгованості по кредитним зобовязанням, колегія суддів приходить до висновку, що сукупна заборгованість відповідача перед ТОВ «Порше Мобіліті» станом на 28.08.2015 становить 573 083,92 грн. та складається з: простроченої заборгованості в сумі 82 080,69 грн. (69 934,12 грн. сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів; 802,88 грн. сума 3% річних за час прострочення; 8 667,43 грн. сума інфляційних втрат; 2 676,26 грн. сума пені за прострочення виконання зобовязання); заборгованості з дострокового повернення кредиту в сумі 491 003,23 грн., із яких: 424 595,42 грн. сума заборгованості за кредитом; 3 694,94 грн. сума 3% річних; 1 745,83 грн. сума інфляційних втрат; 12 316,47 грн. сума пені, нарахованої за п.8.1 Загальних умов; 48 605,57 грн. сума штрафу, нарахованого за п.8.2 Загальних умов.

Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом (ч.1 ст.591 ЦК України).

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» підлягають частково задоволенню в частині звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення кредитної заборгованості в розмірі 573 083,92 грн., а у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» (94,8%), на користь останнього з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 16 045,30 грн. (( 3037,85грн. судовий збір за позов+ 5287,58грн. судовий збір за апеляційну скаргу + 8 600 грн. правова допомога) х94,8%=16045,39грн.)/т.1 а.с.1, т.4 а.с.112,113/.

Керуючись ст.ст. 367,368, п.п.3.4 ч.1 ст.376, ст.ст. 381-384,389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - задовольнити частково.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити частково.

В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №50007922, укладеного 12.03.2013 між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2, у розмірі 573 083,92 грн., яка складається з: простроченої заборгованості в сумі 82 080,69 грн. (69 934,12 грн. сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів; 802,88 грн. сума 3% річних за час прострочення; 8 667,43 грн. сума інфляційних втрат; 2 676,26 грн. сума пені за прострочення виконання зобовязання); заборгованості з дострокового повернення кредиту в сумі 491 003,23 грн., із яких: 424 595,42 грн. сума заборгованості за кредитом; 3 694,94 грн. сума 3% річних; 1 745,83 грн. сума інфляційних втрат; 12 316,47 грн. сума пені, нарахованої за п.8.1 Загальних умов; 48 605,57 грн. сума штрафу, нарахованого за п.8.2 Загальних умов, звернути стягнення на заставний автомобіль марки VW, модель PASSAT B7, кузов WVWZZZ3CZDP029794, обєм двигуна 1798 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, належний на праві власності ОСОБА_2, заставною вартістю 303784,80 грн., згідно договору застави транспортного засобу №50007922 від 19.03.2013, шляхом його реалізації на публічних торгах відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», за ціною, встановленою на підставі висновку субєкта оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

У задоволенні інших позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійним положень кредитного договору та договору в цілому, договору застави транспортного засобу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» судові витрати в сумі 16045,30грн. (шістнадцять тисяч сорок пять грн.30 коп.)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 березня 2019 року.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

ОСОБА_7