ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6471/18
Провадження № 2/210/644/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"11" березня 2019 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного навчального закладу «Криворізький центр професійної освіти металургії та машинобудування» про стягнення заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строку її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до Державного навчального закладу «Криворізький центр професійної освіти металургії та машинобудування» (далі за текстом ДНЗ «КЦПОММ»), просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з ДНЗ «КЦПОММ» на його користь 1188,50 грн. невиплаченої премії, призначеної за наказом департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 17 грудня 2013 р. №436-к/тр за підсумками роботи за листопад 2013 р., компенсацію втрати частини заробітної плати у вигляді премії в сумі 1418,90 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21 вересня 2018 року по 22 листопада 2018 року в сумі 35472,80 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_3 зазначив, що 01 липня 2013 р. по 03 липня 2017 р. працював на посаді директора ДНЗ «КЦПОММ». 03 липня 2017 р. наказом Міністерства освіти і науки України №286-к від 16.06.2017 р. був звільнений із займаної посади за п. 2 ч.1 статті 36 Кодексу законів про працю України у звязку із закінченням строку дії контракту. Наказом департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 26 червня 2017 р. №411/0/212-17 обовязок проведення з ОСОБА_3 повного розрахунку при звільненні було покладено на Відповідача, який наказ не виконав, повного розрахунку не провів.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 березня 2018 р. у цивільній справі №211/4054/17 з навчального закладу на користь ОСОБА_3 стягнуто персональні надбавки за липень 2013 червень 2014 р., включно, в сумі 1983,30, за липень 2014 червень 2017 р., включно, в сумі 20804,90 грн., компенсацію втрати заробітної плати в звязку з порушенням строків її виплати в сумі 8363,81 грн., компенсацію втратити частини заробітної плати за січень-березень 2017 р., включно, у звязку з порушенням строків її виплати в сумі 123,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 липня 2017 р. по 27 лютого 2018 р., в сумі 133829,20 грн. Судовим наказом Дзержинського районного суду від 23.07.2018 р. стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 лютого по 12 липня 2018 р. в сумі 73364,20 грн.

У вересні 2018 р. ОСОБА_3 звернувся до відповідача з проханням провести з ним остаточний розрахунок. 20 вересня 2018 р. Відповідач перерахував на картковий рахунок ОСОБА_3 заборговану ним заробітну плату за липень 2017 р. та компенсацію втрати її частини в звязку з порушенням строків виплати, заборговану премію в сумі 1188,50 грн. призначену йому за наказом департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 17 грудня 2013 р. №436-к/тр за підсумками роботи за листопад 2013 р. виплатити відмовився.

На підставі ст.34 Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» позивач вважає, що має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у вигляді премії в розмірі 1418,90 грн. та, відповідно до норм ст.117 Кодексу законів про працю України, на стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 21 вересня 2018 р. по 22 листопада 2018 р. в сумі 35472,80 грн., виходячи із середньоденної заробітної плати 806,20 грн.

Представник відповідача надав суду відзив на уточнену позовну заяву ОСОБА_3, в якому позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував. Вважає, що премія в розмірі 50% до посадового окладу за підсумками роботи за листопад 2013 року ОСОБА_3 виплачена повністю, надав суду відомість розподілу виплат заробітної плати ОСОБА_3 (аванс), відомість розподілу виплат заробітної плати ОСОБА_3 (заробітна плата) за грудень 2013 року, загальну платіжну відомість ДНЗ «КЦПОММ» про перерахування заробітної плати працівникам навчального закладу за грудень 2013 року, довідку про заробітну плату ОСОБА_3 за грудень 2013 року.

Представник позивача ОСОБА_4 у своєї відповіді на відзив вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала в повному обсязі, звертала увагу суду та те, що надані відповідачем документи не відображають зміст фінансової операції з виплати заробітної плати у вигляді премії в сумі 1188,50 грн., не підтверджують фактичне здійснення операції по її виплаті, не складені під час здійснення бухгалтерської операції у грудні 2013 року. Довідка про заробітну плату ОСОБА_3 суперечить раніше виданій довідці про доходи ОСОБА_3 в частині відображення складових заробітної плати та інформації відповідача, яка зазначена ним у листі на адресу позивача про розподіл сум по видам нарахувань, виплачених ОСОБА_3 в грудні 2013 року.

Згідно з пунктом 1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до частини 4 ст.77 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

ОСОБА_3 дійсно перебував у трудових відносинах з ДНЗ «КЦПОММ»: наказом Міністерства освіти і науки України від 27 червня 2013 року №280-к призначений 01 липня 2013 року на посаду директора за результатами конкурсного відбору на строк, визначений контрактом. 03 липня 2017 року наказом Міністерства освіти і науки України №286-к від 16.06.2017 року звільнений із займаної посади за пунктом 2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України у звязку із закінченням строку дії контракту (а.с. 20-21 - копія трудовой книжки, а.с. 19 - наказ про припинення трудового договору).

Відповідно до додатку №1 наказу департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 17.12.2013 року №436-к/тр «Про матеріальне заохочення керівників професійно-технічних навчальних закладів» ОСОБА_3 за підсумками роботи за листопад 2013 року призначена премія в розмірі 50% посадового окладу (а.с. 26).

Відповідно до додатку №1 наказу департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 18.12.2013 року №441-к/тр «Про матеріальне заохочення керівників професійно-технічних навчальних закладів» ОСОБА_3 за підсумками роботи за грудень 2013 року призначена премія в розмірі одного посадового окладу (а.с.28)

У довідці про доходи ОСОБА_3 за 2013-2017 роки в грудні 2013 року зазначено у графі «премія» про нараховані 2377,00 грн. (а.с.23-25)

Розмір посадового окладу у листопаді, грудні 2013 року, згідно до цієї довідки, складає 2377,00 грн.

У листі ДНЗ «КЦПОММ» від 13.09.2018 р. №762 ОСОБА_3 розяснено, що згідно з довідкою ДНЗ «КЦПОММ» про доходи ОСОБА_3, що була надана за вимогою суду: за грудень 2013 р., у графі «персональна надбавка» відображена сума 3204,90 грн. та 889,60 грн., у графі «премія» відображена сума 2377,00 грн. (а.с.31)

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до ст.98 КЗпП України - оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати. Основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про оплату праці» суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Наявними у справі документами підтверджується, що відповідач у грудні 2013 року нарахував та виплатив ОСОБА_3 премію в сумі 2377,00 грн.

Згідно до наказів департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації №436 від 17.12.2013 р. та №441 від 18.12.2013 р. ОСОБА_3 призначена премія за листопад в розмірі 50% посадового окладу (2377,00 грн.х50% = 1188,50 грн.) та премія за грудень в розмірі одного посадового окладу (2377,00 грн.). Всього 3565,50 грн. (1188,50 +2377,00 = 3565,50).

Згідно з Довідкою ДНЗ «КЦПОММ» від 30.01.2019 року, Відповідачем сплачено Позивачу премію у розмірі 1188,50 грн. за листопад 2013 року.

Інформація про оплату Відповідачем 1188,50 грн. Позивачу, у якості премії за листопад 2013 року підтверджується Відомістю розподілу виплат ДНЗ «КЦПОММ» за грудень 2013 року (аванс) та Відомістю розподілу виплат ДНЗ «КЦПОММ» за грудень 2013 року (заробітна плата).(а.с.57-59)

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Так, згідно з ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно з п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Пропуск без поважних причин тримісячного строку звернення до суду є самостійною підставою для відмови в позові, однак якщо суд установить, що останній є необґрунтованим, він відмовляє в його задоволенні саме з цих підстав.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до суду та 21 березня 2018 р. у цивільній справі №211/4054/17 з навчального закладу на користь ОСОБА_3 стягнуто персональні надбавки за липень 2013 червень 2014 р., включно, в сумі 1983,30, за липень 2014 червень 2017 р., включно, в сумі 20804,90 грн., компенсацію втрати заробітної плати в звязку з порушенням строків її виплати в сумі 8363,81 грн., компенсацію втратити частини заробітної плати за січень-березень 2017 р., включно, у звязку з порушенням строків її виплати в сумі 123,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 липня 2017 р. по 27 лютого 2018 р., в сумі 133829,20 грн. Судовим наказом Дзержинського районного суду від 23.07.2018 р. стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 лютого по 12 липня 2018 р. в сумі 73364,20 грн.

Довідку про доходи ОСОБА_3 за 2013-2017 роки в грудні 2013 року була предметом дослідження судом під час винесення рішення, крім того, як вбачається з листа ДНЗ «КЦПОММ» від 13.09.2018 р. №762 ОСОБА_3 розяснено, що згідно з довідкою ДНЗ «КЦПОММ» про доходи ОСОБА_3, що була надана за вимогою суду: за грудень 2013 р., у графі «персональна надбавка» відображена сума 3204,90 грн. та 889,60 грн., у графі «премія» відображена сума 2377,00 грн. та розяснено, що сума 3204,90 грн. складається з 2016,40 грн. персональної надбавки та 1188,50 грн. премія за листопад 2013 року (50 % від посадового окладу)

Суд оцінює письмові докази в сукупності із іншими доказами, і вважає їх належними в частині доведення факту отримання позивачем заробітної плати у вигляді премії за підсумками роботи в листопаді 2013 року в сумі 1188,50 грн., тому позов у цій є не обґрунтованим, а тому є таким, що не підлягає задоволенню.

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає наступне.

У звязку зі своєчасною оплатою ДНЗ «КЦПОММ» Позивачу премії у розмірі 1188,50 грн. за листопад 2013 року, позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача компенсації втрати частини заробітної плати у вигляді премії у звязку з порушенням строків її виплати в розмірі 1418,90 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.09.2018 року по 22.11.2018 року в розмірі 35472,80 грн. та допущення до негайного виконання стягнення в розмірі 16124,00 грн., не підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з їх безпідставності та необгрунтованості.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15,44,116,117 Кодексу законів про працю України, Законом України «Про оплату праці», ст.ст.1,4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст.ст.2,4,12,13,133,141,223,258-260,263-265,280-281 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволення позову ОСОБА_3 до Державного навчального закладу «Криворізький центр професійної освіти металургії та машинобудування» про стягнення заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строку її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити - відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя: С. В. Ступак