Справа № 463/3344/19
Провадження № 2/463/1208/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Фурик Л.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника позивача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

представника третьої особи органу опіки

та піклування ЛРА ЛМР Демиденко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ «Служба у справах дітей» Личаківської районної адміністрації, "Служба у справах дітей" Пустомитівської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, -

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, просить суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у його спілкуванні із сином ОСОБА_5 та встановити графік побачень за місцем реєстрації та проживання батька, без присутності матері: кожна середа з 13:00 год до 20:00 год під час навчання; з 10:00 год до 20:00 год під час канікул; кожні непарні вихідні дні місяця з 17:00 год п`ятниці до 20:00 год неділі (з ночівлею); перший тиждень січня (сім діб) протягом зимових канікул та четвертий тиждень (сім діб) кожного місяця літніх канікул; напередодні дня народження дитини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 кожного року до досягнення дитиною повноліття з 10:00 до 21:00 год; у день народження батька, ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожного року до досягнення дитиною повноліття з 13:00 до 21:00 год.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу протягом кількох років. У цей період у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте сімейне життя не склалось і після народження сина, відповідач переїхала жити окремо. Всі намагання, з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, щодо участі у спілкуванні та вихованні сина, мирним шляхом врегулювати не вдавалось. Відповідач перешкоджає позивачу бачитись із сином, не бажає його присутності в домі де проживає та створює такі обставини, через які він не може бачити свою дитину. Оскільки, мирним шляхом домовитися не вдалось, позивач змушений був звернутися до відділу "Служба у справах дітей" ЛРА ЛМР із заявою про встановлення графіку зустрічей та спілкування з дитиною.

Однак відповідач, і надалі не лише чинить перешкоди у спілкуванні батька з сином, а й без його відома та згоди переселила сина із квартири де він зареєстрований на дачу у село Скнилів, Пустомитівського району, Львівської області. Крім того, відповідач перевела сина до Скнилівського НВК та дала вказівку директору, щоб позивача не допускали до нього. Зазначає, що за місцем його проживання задовільні житлово-побутові умови для перебування дитини, відтак вважає, що міг би проводити час там із своїм сином, бажає брати участь у вихованні та бажає спілкуватися із ним. Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою судді від 28.05.2019 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

19.07.2019 відповідач подала заперечення на позовну заяву, у таких підтвердила, що від спільного проживання з позивачем у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Коли почали проживати окремо, вона не заперечували проти побачень батька із сином. Єдиною умовою таких було, щоб ОСОБА_1 попереджав завчасно, коли бажає забрати дитину і мав приводити дитину до 21:00 год. Однак, відповідач не виконував її прохання та не враховував інтереси дитини, оскільки приводив сина надто пізно, коли вже давно був нічний час і дитині пора було спати. Саме таке халатне відношення до інтересів дитини і призвело до небажання відповідача давати позивачеві їхнього сина. Крім того, сам позивач неодноразово не дотримувався графіку визначеного Службою у справах дітей. Також просить звернути увагу на те, що позивач не займається дитиною, не дбає про його навчання, розвиток. Так, зокрема на комісії син розповідав, що тато з ним ніде не ходить, а лише спить чи в комп`ютері, а з мамою він часто гуляє, ходить в кіно, на морозиво, їздить на екскурсії та робить уроки. А тому проти позову заперечує та вважає, що такий не підлягає до задоволення.

Ухвалою суду від 20.08.2019 залучено до справи в якості третьої особи - "Служба у справах дітей" Пустомитівської районної державної адміністрації.

10.09.2019 позивач подав відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що підстави, вказані відповідачем у відзиві, не відповідають дійсності, оскільки відповідачем не було надано суду доказів на їх підтримку. Стосовно халатного відношення позивача до сина, варто зауважити, що позивач разом із сином був на відпочинку в м. Сус (Туніс) і там син добре відпочивав, та повернувся із відпочинку здоровим та задоволеним.

29.10.2019 суд ухвалив закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснив, що сторони являються батьками ОСОБА_5 , проживають окремо і оскільки відповідач чинила перешкоди в побаченнях позивача із сином він був змушений звернутись до органу опіки та піклування для встановлення графіку побачень. В результаті було винесено розпорядження. Однак, не зважаючи на це відповідач продовжувала чинити перешкоди у спілкуванні батька з сином. Оскільки з моменту винесення розпорядження, з ініціативи відповідача місце проживання дитини було змінено, такий проживає на даний момент в с. Скнилів, просить змінити графік побачень тому, що позивач значний час витрачає час на доїзд до дитини.

З приводу висновку Пустомитівської районної державної адміністрації зазначила, що запропонований варіант у такому їх також влаштовує, однак просить, ще надати можливість спільного відпочинку під час зимових канікул, а саме тиждень безперервно за межами різдвяного періоду з 6 по 19 грудня та під час літніх канікул - тиждень кожного місяця без врахування попередньо визначених днів.

Позивач в судовому засіданні пояснення свого представника підтримав. Зазначив, що відносини із сином у них хороші, цього року вони в липні разом їздили на відпочинок в Туніс на 10 ночей. З приводу перешкод у спілкуванні з сином, що чинить відповідач, пояснив, після переїзду дитини у с. Скнилів неодноразово йому не давали можливості спілкуватись з сином, відповідач не відповідала на дзвінки або повідомляла про відсутність сина дома.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що батьківство та права позивача на побачення з дитиною не заперечує. Однак вважає, що фактично перешкод позивачу відповідач не чинить. У них з позивачем часто виникають конфлікти з приводу побачень з дитиною, які виникають з вини саме позивача. В зв`язку з чим ОСОБА_2 була змушена неодноразово звертатись в органи поліції. Також додатково пояснила, що між сторонами виникають конфлікти з приводу релігійного та культурного виховання дитини.

Щодо графіку побачень заперечує в частині конкретної години в робочий день, оскільки може тривати навчання сина, а тому вважає, що краще вказати у графіку побачень, час після завершення навчання. Щодо побачень по середах, просить обмежити таке перебування в межах с. Скнилів і до 19:00 год, щоб дитина мала можливість зробити уроки, а також просить вказати умову повернення дитини до місця проживання у вказаний час. З приводу вихідних, то варіант викладений у позовній заяві відповідачеві підходить, однак просить зазначити не непарні вихідні, а почергово. З приводу позиції висловленої у позовній заяві, щодо літніх канікул, заперечує вимогу встановлення конкретного графіку, оскільки вважає, що в цей період сторони зможуть самостійно домовитись про графік тривалих побачень з дитиною. Також просить, щоб визначити перебування дитини з матір`ю у великодні свята в період з п`ятниці до понеділка включно та період різдвяних свят.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що дитина бажає спілкуватись із батьком, любить його. Жодних скарг за час перебування із батьком з приводу його дій син не висловлював. Вона не проти їх спілкування та регулярних зустрічей. Однак, конфлікти виникають з приводу вчасного повернення дитини батьком та недостатньої уваги батька до навчання сина. Підтвердила, що у них з батьком неодноразово виникали конфлікти, в зв`язку з чим вона заперечували, щодо побачень батька з дитиною.

З приводу графіку побачень підтримує пояснення представника. Не заперечує також, щодо побачень у день народження батька ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перед днем народження дитини 10.01.

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні підтримала розпорядження Личаківської районної адміністрації від 30.10.2018 р., в частині інших позовних вимог покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників та представника третьої особи, дослідивши та перевіривши їх у сукупності з письмовими доказами по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження (а.с.15) батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 являються ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Крім цього ст. 142 СК України визначено, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, малолітня дитина ОСОБА_5 , проживає із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 проживає окремо за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому обоє сторін в судовому засіданні визнали, що на даний час між ними існує спір з приводу участі у вихованні дитини батьків, зокрема між ними не досягнуто згоди з приводу днів та годин побачень та спілкувань позивача ОСОБА_1 із своїм малолітнім сином.

Із висновку Органу опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації вбачається, що дитина ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де йому створено належні умови для проживання та всебічного розвитку.

Відповідно до акту обстеження умов проживання громадянина ОСОБА_1 складеного за адресою його проживання: АДРЕСА_2 , спеціалістами Служби у справах дітей відомо, що умови для перебування дитини є задовільними.

Як вбачається із довідки, ОСОБА_5 навчається у 2 класі Скнилівського НВК "ЗНЗ-І-ІІст.-ДНЗ" (а.с.73).

У судовому засіданні ОСОБА_2 фактично підтвердила, що періодично створює перешкоди у спілкуванні батька з сином, оскільки такий на її думку не дбає про навчання та належне виховання дитини.

У відповідності до положень ст.153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Вказана норма кореспондується із положенням ч.2 ст.15 Закону України "Про охорону дитинства", яким визначено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином з наведеного випливає, що позивач, незважаючи на те, чи проживає він із дитиною, має право безперешкодно брати участь у вихованні дитини ОСОБА_5 шляхом спілкування з ним та побачень у спосіб визначений законом.

Як встановлено в судовому засіданні, з метою врегулювання питання щодо побачень позивача із малолітнім ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1 звертався із заявою в Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради про встановлення днів побачень ОСОБА_1 із сином ОСОБА_5 (а.с. 8).

У зв`язку із розглядом справи третя особа "Служба у справах дітей" Пустомитівської районної державної адміністрації скерувала на виконання ухвали суду Висновок Пустомитівської районної адміністрації, як орган опіки та піклування, щодо розв`язання спору про участь батька у вихованні дитини (а.с.115-116).

У відповідності до ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка була ратифікована Україною 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до Конвенції ООН про права дитини діти мають право на належне спілкування та допомогу.

Згідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Крім того, в рішенні Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року, рішення у справі Olsson v. Sweden (N2) від 27 листопада 1992 року) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Аналізуючи вищезазначені норми закону, висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що батько має право приймати участь у вихованні дітей, причин які б унеможливлювали цього судом не встановлено.

При цьому, суд вважає за необхідне усунути перешкоди позивачу у спілкуванні та вихованні дитини шляхом визначення ОСОБА_1 порядку спілкування та участі у вихованні дитини, оскільки жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б обмежували право батька на спілкування із малолітнім сином, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з сином, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, судом не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять.

Крім того, судом установлено, що ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з їхньою спільною дитиною, тому ухвалюючи рішення суд виходить з того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, а тому визначає спосіб участі батька у вихованні малолітнього сина, що не суперечить інтересам дитини.

Слід зазначити, що законодавством передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. А тому враховуючи вище наведені обставини, пояснення сторін дані в судовому засіданні, а також беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що інтересам дитини сприятиме графік побачень із нею позивача без присутності відповідача, в наступні періоди: 1 та 3 тиждень кожного місяця з 10:00 год суботи до 20:00 год неділі; -щосереди з 13:00 год до 20:00 год, але не раніше завершення навчання ОСОБА_5 у навчальному закладі; в період зимових канікул ОСОБА_5 щороку з 30 грудня по 05 січня (включно); в період літніх канікул ОСОБА_5 четвертий тиждень (7 діб) кожного місяця; 20 грудня та 10 січня щороку незалежно від дня тижня з 13:00 год до 20:00 год, але не раніше завершення навчання ОСОБА_5 у навчальному закладі. Окрім того, суд вважає за необхідне визначити, що вказаний графік діє за виключенням періоду «Різдвяних свят» з 06 по 19 січня щороку (окрім 10 січня) та «Великодніх свят» тривалістю три дні з п`ятниці по неділю включно. Враховуючи пояснення сторін з приводу неодноразових конфліктів пов`язаних з вчасним поверненням дитини до місця проживання, після побачення з батьком, суд вважає за необхідне визначити обов`язок батька забезпечити повернення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем його постійного проживання до 20:00 год дня побачення, у випадку кількаденного побачення до 20:00 год останньої доби конкретного періоду.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки саме вказаний графік побачень захистить порушені права позивача та здійснений в інтересах дитини.

Керуючись ст. ст. 19, 159, 257, 263 Сімейного кодексу України, Законом України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дитини, Декларацією прав дитини, ст.ст. 2, 10-13, 76-82, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

позов задоволити частково.

зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити графік побачень батька ОСОБА_1 із сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без присутності матері ОСОБА_2 , в наступні періоди:

- 1 та 3 тиждень кожного місяця з 10:00 год суботи до 20:00 год неділі;

- щосереди з 13:00 год до 20:00 год, але не раніше завершення навчання ОСОБА_5 у навчальному закладі;

- в період зимових канікул ОСОБА_5 щороку з 30 грудня по 05 січня (включно);

- в період літніх канікул ОСОБА_5 четвертий тиждень (7 діб) кожного місяця;

- 20 грудня та 10 січня щороку незалежно від дня тижня з 13:00 год до 20:00 год, але не раніше завершення навчання ОСОБА_5 у навчальному закладі.

Визначити, що вказаний графік діє за виключенням періоду «Різдвяних свят» з 06 по 19 січня щороку (окрім 10 січня) та «Великодніх свят» тривалістю три дні з п`ятниці по неділю включно.

Визначити обов`язок батька забезпечити повернення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем його постійного проживання до 20:00 год дня побачення, у випадку кількаденного побачення до 20:00 год останньої доби конкретного періоду.

Дата складання повного рішення 09 грудня 2019 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа: Відділ «Служба у справах дітей» Личаківського району Личаківської районної адміністрації, місцезнаходження: м. Львів, вул. Левицького, 67.

Третя особа:"Служба у справах дітей" Пустомитівської районної державної адміністрації, місцезнаходження: п.Пустомити, вул. Грушевського, 35, .

Суддя Жовнір Г.Б.