Постанова

Іменем України

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 454/1101/16-ц

провадження № 61-34249св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Фермерське господарство «Бурка В. В.»,

відповідач - держава Україна в особі Державної казначейської служби України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Фермерського господарства «Бурка В. В.» на додаткове рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2017 року у складі судді Новосада М. Д., рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 липня 2017 року у складі колегії суддів: Павлишина О. Ф., Мікуш Ю. Р., Мельничук О. Я. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2017 року у складі судді Павлишина О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У грудні 2016 року Фермерське господарство «Бурка В. В.» (далі - ФГ «Бурка В. В.») звернулося до суду з позовом до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 08 лютого 2017 року у задоволенні позову ФГ «Бурка В. В.» відмовлено.

Додатковим рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2017 року стягнуто з ФГ «Бурка В. В.» на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 15 000 грн.

Ухвалюючи у справі додаткове судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що посилання ФГ «Бурка В. В.» на положення пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» не звільняють його від сплати судового збору, оскільки ФГ «Бурка В. В.» не відноситься до переліку осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях відповідно до положень статті 5 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин та з ураховуванням майнового характеру позовних вимог судовий збір підлягає сплаті у розмірі, визначеному відповідно до вимог підпунктів 1 та 5 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2017 року апеляційну скаргу ФГ «Бурка В. В.» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 08 лютого 2017 року повернуто заявнику.

Ухвалу апеляційного суду мотивовано невиконанням вимог ухвали Апеляційного суду Львівської області від 01 червня 2017 року щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 08 лютого 2017 року. При цьому апеляційний суд виходив із того, що заявник не звільнений від сплати судового збору, оскільки на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору лише за подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 04 липня 2017 року апеляційну скаргу Фермерського господарства «Бурка В. В.» задоволено частково, додаткове рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2017 року змінено та зменшено суму судового збору до 1 378 грн.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для сплати судового збору є правильними та не спростовуються доводами апеляційної скарги. Однак, суд неправильно визначив суму судового збору, яка підлягає стягненню, оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди є вимогами немайнового характеру.

Короткий зміст доводів касаційних скарг та їх вимог

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ФГ «Бурка В. В.», посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просило скасувати додаткове рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2017 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 липня 2017 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що враховуючи положення пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» та характер спору, судовий збір у цій справі не справляється.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ФГ «Бурка В. В.», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2017 року і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що враховуючи положення пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», характер спору, судовий збір у цій справі не справляється; відповідно, не сплачується судовий збір і за подання апеляційної скарги та касаційної скарги. Тому суддя апеляційної інстанції був зобов`язаний розглянути апеляційну скаргу по суті, що не було зроблено і призвело до порушення норм Закону України «Про судовий збір» та цивільного процесуального законодавства України.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Відзив на касаційні скарги Державною казначейською службою України до суду не подано.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ФГ «Бурка В. В.» на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2017 року, витребувано із Червоноградського міського суду Львівської області цивільну справу № 454/1101/16-ц.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 липня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ФГ «Бурка В. В.» на додаткове рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2017 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 липня 2017 року, витребувано із Червоноградського міського суду Львівської області цивільну справу № 454/1101/16-ц і зупинено виконання додаткового рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2017 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 липня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2018 року цивільну справу № 454/1101/16-ц передано до Верховного Суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2019 року справу № 454/1101/16-ц призначено судді-доповідачеві Черняк Ю. В.

Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року справу за позовом ФГ «Бурка В. В.» до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судами

Під час розгляду справи встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 08 лютого 2017 року у задоволенні позову ФГ «Бурка В. В.» до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду першої інстанції, ФГ «Бурка В. В.» звернулося до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17 березня 2017 року справу повернуто до Червоноградського міського суду Львівської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, а саме - сплати судового збору.

Додатковим рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2017 року стягнуто з ФГ «Бурка В. В.» на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 15 000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2017 року апеляційну скаргу ФГ «Бурка В. В.» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 08 лютого 2017 року повернуто заявнику.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 04 липня 2017 року апеляційну скаргу Фермерського господарства «Бурка В. В.» задоволено частково, додаткове рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2017 року змінено та зменшено суму судового збору до 1 378 грн.

Позиція Верховного Суду

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права

Статтею 213 ЦПК України 2004 року передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Об`єкти сплати судового збору, тобто процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону України «Про судовий збір». Такими об`єктами є процесуальні документи, які особа подає до суду (позовна заява, апеляційна чи касаційна скарга, заява про перегляд судового рішення тощо). Крім того, ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється (частина друга статті 3 цього Закону).

Згідно з положеннями пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на час звернення із позовною заявою, судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Предметом спору у цій справі є відшкодування моральної шкоди, яка завдана, на думку позивача, діями (бездіяльністю) органу державної влади.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ФГ «Бурка В. В.» вказувало, що відповідно до вимог пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у цій справі не сплачується.

Обґрунтовуючи необхідність сплати судового збору за звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції у додатковому рішенні від 11 квітня 2017 року зазначив, що ФГ «Бурка В. В.» не відноситься до переліку осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях відповідно до положень статті 5 Закону України «Про судовий збір».

З таким висновком погодився і апеляційний суд, що відображено в рішенні Апеляційного суду Львівської області від 04 липня 2017 року.

Аналізуючи положення Закону України «Про судовий збір» та характер пред`явленого позову, колегія суддів вважає такі висновки судів попередніх інстанцій неправильними, оскільки застосування положень частини другої статті 3, зокрема пункту 13, указаного закону не залежить від суб`єкта оскарження.

Частиною другою статті 3 та статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено різні, незалежні одна від одної підстави звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про необхідність сплати ФГ «Бурка В. В.» судового збору за звернення до суду з позовом до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Крім того, однією з основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Права особи, порушені незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, у тому числі при апеляційному перегляді судових рішень. Стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Повертаючи апеляційну скаргу ФГ «Бурка В. В.» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 08 лютого 2017 року, суд апеляційної інстанції не врахував, що на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору за подання не лише позовної заяви до суду першої інстанції, але також і за подання апеляційної та касаційної скарги, та дійшов передчасного висновку про повернення апеляційної скарги ФГ «Бурка В. В.» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 08 лютого 2017 року на підставі статті 121 ЦПК України 2004 року у зв`язку із несплатою судового збору.

Частинами третьою і четвертою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З урахуванням наведеного додаткове рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2017 року, рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 липня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2017 року підлягають скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФГ «Бурка В. В.» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 08 лютого 2017 року.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Фермерського господарства «Бурка В. В.» задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 липня 2017 року скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк