Справа № 404/2882/15-ц
Номер провадження 4-с/404/19/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.,

за участю секретаря - Уманенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Віватенко Миколи Івановича на дії Кропивницького РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ГТУЮ у Кіровоградській області,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Віватенко М.І. звернувся до суду зі скаргою на дії Кропивницького РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ГТУЮ у Кіровоградській області.

Ухвалою суду від 10.07.2019 замінений суб`єкт оскарження з Фортечного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області на Кропивницького РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ГТУЮ у Кіровоградській області.

Ухвалою суду від 22.07.2019, після надіслання суду копії виконавчого провадження, притягнутий до участі у справі Фортечний відділ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 15 липня 2015 року заочним рішенням Кіровського районного суду задоволений позов ПАТ КБ «Надра Банк» до ОСОБА_1 в зв`язку з чим видано виконавчий лист.

22.04.2019 ОСОБА_1 дізналася з реєстру виконавчих проваджень (автоматизована система виконавчого провадження) про те, що 19.11.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49378028.

Однак дану постанову скаржник не отримав до теперішнього часу і вважає взагалі дану постанову незаконну та такою що винесена в порушення вимог законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону №606-XIV (в редакції чинній на момент винесення вказаної постанови) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

З 2003 року по теперішній час скаржник працює та проживає в місті Києві, що підтверджується трудовою книжкою.

Працює з 2008 року в Національній дитячій спеціалізованої лікарні «Охмадит», а проживала за адресою АДРЕСА_1 , а на даний час проживає за адресою АДРЕСА_2 , транспортний засіб зареєстрований в місті Кропивницький, однак знаходиться він як її майно в місті Києві. Крім того, зазначає, що у місті Кропивницькому у мене немає жодного майна а лише зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 . Кімната в даному гуртожитку їй не належить дані доводи підтверджуються інформацією з реєстру речових прав. Також стягувач знав про те що вона працює і проживає у місті Києві що підтверджується листом Банка.

Таким чином, жодних правових підстав для відкриття виконавчого провадження в місті Кропивницькому не було, оскільки воно відкривається та проводяться виконавчі дії виконавчі державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Вважає що постанова про відкриття виконавчого провадження № 49378028 від 19.11.2015 року винесена в порушення вимог статей 19, 20 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХГУ (в редакції чинній на момент винесення вказаної постанови). Та в порушення вимог статі 28 цього ж Закону, копія постанови про відкриття виконавчого провадження не направлена позивачу до теперішнього часу.

Державні виконавці , не пересвідчившись, в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження , проводили виконавчі дії, всупереч вимога законодавства. Тому просить:

1. Визнати дії посадових осіб Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області незаконними та протиправними з приводу не закриття виконавчого провадження № 49378028 та не передачі його до міста Києва.

2. Скасувати постанову Фортечного відділу державної виконавчої служби

міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у

Кіровоградській області про відкриття виконавчого провадження №49378028

від 19.11.2015 року.

3. Визнати дії посадових осіб Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області незаконними та протиправними в частині винесення постанови про накладення арешту на транспортний засіб ДНЗ -ВА8234АК в виконавчому проваджені № 49378028 оскільки винесена в порушення Закону та передчасно.

4. Скасувати постанову Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про накладення арешту на транспортний засіб ДНЗ -ВА8234АК в виконавчому проваджені № 49378028 оскільки винесена в порушення Закону та передчасно.

5. Визнати дії посадових осіб Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області незаконними та протиправними в частині винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в виконавчому проваджені № 49378028 від 24.01.2019 року оскільки винесена в порушення Закону та передчасно.

6. Скасувати постанову Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в виконавчому проваджені № 49378028 від 24.01.2019 року оскільки винесена в порушення Закону та передчасно.

7. Визнати дії посадових осіб Фортечного відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області незаконними та протиправними в частині винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.02.2016, оскільки винесена в порушення Закону та передчасно.

8. Скасувати постанову Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.02.2016 року оскільки винесена в порушення Закону та передчасно.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у скарзі.

На неодноразові звернення суду з ухвалою про витребування копії виконавчого провадження, його копія направлена до суду 22.07.2019.

Судом встановлено, що 15.07.2015 заочним рішенням Кіровського районного суду задоволений позов ПАТ КБ «Надра Банк» до ОСОБА_1 в зв`язку з чим видано виконавчий лист.

22.04.2019 ОСОБА_1 дізналася з реєстру виконавчих проваджень (автоматизована система виконавчого провадження) про те, що 19.11.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49378028. Дану постанову скаржник не отримав до теперішнього часу.

З 2003 року по теперішній час скаржник працює та проживає в місті Києві вищевказане підтверджується трудовою книжкою.

Працює з 2008 року в Національній дитячій спеціалізованої лікарні «Охмадит» в м. Києві та проживала за адресою АДРЕСА_1 .

На час розгляду справи в суді проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Транспортний засіб на який накладений арешт зареєстрований в місті Кропивницький, однак знаходиться, як і все майно скаржника у місті Києві.

У місті Кропивницькому майна скаржник немає, а лише зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 . Кімната в зазначеному гуртожитку їй не належить, що підтверджується інформацією з реєстру речових прав.

Крім того, стягувачу було достеменно відомо, що скаржник працює і проживає в місті Києві, що підтверджується листом Банку.

Відповідно до статті 19 Закону №606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

Частинами 1 та 2 статті 25 Закону №606-XIV (в редакції чинній на момент винесення вказаної постанови) регламентовано, що державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону №606-XIV (в редакції чинній на момент винесення вказаної постанови) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, В свою чергу аналіз норм ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

В матеріалах копії виконавчого провадження, надісланих до суду не міститься жодного доказу направлення будь-якої кореспонденції боржнику після вчинення виконавчої дії чи винесення процесуального документу.

Пунктом 10 частини 1 статті 49 Закону №606-XIV передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 20 Закону №606-XIV виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Скаржник надав докази того, що з 2003 року проживає та працює у м. Києві.

Даний факт став відомий державному виконавцю ще 19.11.2015, після отримання відповіді з ПФУ із зазначенням місця роботи боржника.

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстав для відкриття виконавчого провадження в місті Кропивницькому не було, оскільки воно відкривається та проводяться виконавчі дії виконавчі за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Тому постанова про відкриття виконавчого провадження № 49378028 від 19.11.2015 року підлягає скасуванню.

Положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, яка відображена у постановах від 28.01.2015 у справі № 3-217-14 та від 15.11.2016 у справі № 21-5597а15, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, положеннями частини третьої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Таким чином, постанова про накладення арешту на транспортний засіб ДНЗ - ВА8234АК та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника винесені в порушення вимог вищезазначеного законодавства та без отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 1 та ч.2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз`яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні Права згідно з вимогами цього Закону.

Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Також, положення ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» надає сторонам виконавчого провадження гарантовані права під час провадження виконавчих дій та здійснення виконавчого провадження в цілому, а саме заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Однак, державні виконавці, в період з 10 квітня 2019 по 12 квітня 2019 року вчиняючи виконавчі дії щодо накладення арешту на майно боржника провів їх з грубим порушенням прав боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Постановою Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Копії матеріалів виконавчого провадження свідчать про недотримання державними виконавцями Кропивницького РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ГТУЮ у Кіровоградській області та Фортечного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області вимог ЗУ «Про виконавче провадження» (які діяли на момент проведення певних виконавчих дій) та про порушення прав боржника.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-449 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження»,

У Х В А Л И В:

Скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Віватенко Миколи Івановича на дії Кропивницького РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ГТУЮ у Кіровоградській області задовольнити частково.

1. Скасувати постанову Фортечного відділу державної виконавчої служби

міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у

Кіровоградській області про відкриття виконавчого провадження №49378028 від 19.11.2015.

2. Скасувати постанову Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в виконавчому проваджені № 49378028 від 24.01.2019.

3. Скасувати постанову Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.02.2016 року.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Ухвала складена 29.07.2019.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Б. Варакіна