З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" березня 2019 р. м.Житомир
Корольовський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого судді Рожкової О.С.,
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням,
26.12.2018 ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою, у якій просять позбавити відповідача прав користування квартирою №56, яка розташована в будинку №18 по вулиці Хлібній у місті Житомирі.
В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони є власниками в різних частках квартири АДРЕСА_1. В даному помешканні зареєстрований колишній чоловік позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3, який з 2000 року не проживає у вказаній квартирі. Відповідач врегулювати спір в досудовому порядку не бажає,а його реєстрація перешкоджає позивачам в оформлені та отриманні субсидії на оплату комунальних послуг. Зазначена обставина, на думку позивачів, порушує їх законні права, як власників та є причиною звернення до суду з позовом.
Ухвалою судді від 17.01.2019 у справі відкрито провадження з розглядом справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.22).
Від позивачів надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. (а.с.15,26).
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позов не подав, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 17.01.2019, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за останнім відомим місцем проживання відповідача (а.с.24).
Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Як встановлено, ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_2, що підтверджується договором дарування квартири від 20.08.2000, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №4657 (а.с.12).
25.08.1999 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ТП №267329 (а.с.8).
З довідки КП ВЖРЕП №9 від 26.12.2018 встановлено, що у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, її донька ОСОБА_2 та колишній чоловік ОСОБА_3В.(а.с.5).
Як вбачається з актів КП ВЖРЕП №9 від 21.12.2018, КП ВЖРЕП №11 від 28.12.2015 відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично не проживає у квартирі з лютого 2000 року (а.с.6,7).
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтями 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (Правова позиція у справі №6-709цс16).
Для застосування положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити з того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями (бездіяльністю) відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Оскільки відповідач зареєстрований у спірній квартирі, проте з 1999 року не є членом сім"ї власників, а з 2000 року за вказаною адресою не проживає, та судом не встановлено поважних причин не проживання відповідача у зазначеній квартирі, будь яких інших угод між сторонами з приводу користування квартирою не укладалось та такі домовленості відсутні, з метою ефективного захисту прав позивачів, слід задовольнити позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою №56 за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна,18.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір по 704,80 грн. кожному.
Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 18, 141, 263, 265, 272-283 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, таким, що втратив право користування квартирою № 56 за адресою: м. Житомир, вул. Хлібній,18.
Стягнути з ОСОБА_3 по 704 грн. 80 коп. судового збору на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1

місце проживання:

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_1

Позивач:

ОСОБА_2

місце проживання:

АДРЕСА_3

РНОКПП

Відповідач:

ОСОБА_3

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_2

Повний текст рішення складено 17.03.2019 року.

Cуддя О. С. Рожкова