Справа № 308/3421/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 липня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судового засідання Боти О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу , -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06.05.1995 року виконавчим комітетом Тарнівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №08.

Свої вимоги мотивувала тим, що 06.05.1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Тарнівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №08. Від даного шлюбу народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Зазначає, що кожен з подружжя має різні погляди сімейне життя ат ведення спільного господарства. На даний момент живуть окремим життям та своїми інтересами. Сім`я розпалась остаточно, шлюб існує формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буду суперечити інтересам позивачки.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд даної справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України та ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом 06.05.1995 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Тарнівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №08. Прізвища після одруження: чоловіка - ОСОБА_4 , дружини - ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується Свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 від 19.02.1998 року. (а.с.4)

У шлюбі у подружжя народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим 25.04.2003 року виконавчим комітетом Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (а.с.13)

Судом встановлено, що на момент звернення до суду з даним позовом шлюбні відносини між сторонами фактично не існують.

Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивачки, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. 24, 56, 110, 112 СК України, ст. ст. 4,7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 258, 259, 264, 265 280, 282, 289 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 06.05.1995 року виконавчим комітетом Тарнівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №08 - розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов