Справа № 351/2493/18
Номер провадження №2/351/180/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

секретар Лакуста М.З,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

До Снятинського районного суду Івано-Франківської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини та стягнення заборгованості по аліментах.

Свої вимоги мотивувала тим, що згідно рішення Снятинського районного суду від 11.02.2009р. на користь позивачки із відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 250,00 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття, однак позивачка вважає, що на сьогоднішній день такої суми аліментів є недостатньо для належного утримання дитини, а тому позивачка просить стягувати із ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 972,00 грн. але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи із 10.07.2017р. та зробити перерахунок виплати аліментів з 10.07.2017р., і стягнути заборгованість у розмірі 14840,00грн.

Позивачка та її представник адвокат ОСОБА_4 подали суду заяви, якими позов підтримали повністю, просили його задоволити, справу просили розглядати без їх участі.

Відповідач подав до суду заяву, де зазначив, що позов визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 972,00 грн. але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, однак щодо стягнення із нього заборгованості заперечив, оскільки заборгованості по аліментах у нього немає, про що долучив відповідну Довідку Снятинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області №12.10-36/146 від18.02.2019р.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва серії 1-НМ №039095 25.11.2009р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, а.з. №176, та за згодою батьків їх син ОСОБА_3 залишився проживати із матір'ю; Згідно рішення Снятинського районного суду від 11.02.2009р. на користь позивачки із відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 250,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Положеннями ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що з дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінились зазначені вище обставини, зокрема доходи боржника та стягувачки, витрати на утримання дитини, та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, тому суд вважає можливим встановити новий розмір аліментів, який буде не меншим 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого на момент постановлення рішення.

Таким чином суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 в частині збільшення розміру аліментів підлягає до задоволення, а тому слід збільшити розмір стягуваних із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 972,00 грн. але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Однак дослідивши усі обставини справи, суд встановив, що згідно із Довідкою Снятинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області №12.10-36/146 від18.02.2019р. у ОСОБА_2 заборгованості по оплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 станом на 18.02.2019р. немає, таким чином суд вважає, що у задоволенні вимоги щодо стягнення заборгованості по аліментах слід відмовити.

Також, враховуючи, що позивачкою не подано до суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача у більшому розмірі, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, стягнення аліментів у збільшеному розмірі розпочати не з 10.07.2017р., а із дня набрання даним рішенням законної сили, що відповідає вимогам п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де зазначено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому із ОСОБА_2 слід стягнути 704,80 грн. судового збору в користь держави.

Відповідно до зазначеного та на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України, керуючись ст.ст. 141, 258-259, 263-265, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

У частині збільшення розміру стягуваних ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини задоволити.

Збільшити розмір стягуваних із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 972,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні вимоги щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості по аліментах відмовити.

У задоволенні вимоги щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у збільшеному розмірі із 10.07.2017р. відмовити.

Стягнення аліментів у збільшеному розмірі із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 розпочати дня набрання цим рішенням законної сили.

Виконавчий лист за попереднім рішенням відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.