Справа № 357/1761/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква в залі суду № 5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.04.2002 року, мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 18.09.2001року народження, на даний час сімя розпалася, через різні погляди на життя, конфлікти, образи, сторони припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позивач просила розірвати шлюб, стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Позивач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, направила суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач та його представник позов визнали, просили прийняти рішення в судовому засіданні, але не виходити за межі позовних вимог та не встановлювати обставини наявності майнового спору.

Оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони 05.04.2002 року зареєстрували шлюб. Сторони мають сина ОСОБА_3 18.09.2001року народження. Наведене підтверджується матеріалами справи .

Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що сімейне життя та спільне проживання з ОСОБА_1 не можливе через відсутність спільних інтересів, конфліктні ситуації, які тривають близько року .

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам сторін. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні.

Позивач просила залишити їй прізвище «Недогон».

Позивач ставить вимогу про відшкодування судових витрат.

Відповідач заперечив стягнення витратна правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, розподілу між сторонами підлягає 50 % сплаченого позивачем судового збору, а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 384,20 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 650 грн.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

В підтвердження вимоги про стягнення судових витрат на правничу допомогу, позивачем надано договір, де в п. 8 зазначено вартість правничої допомоги, Акт про надання правничої допомоги та квитанцію про оплату послуг адвоката.

Отже, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1034 грн. 20 коп. /384,20 судовий збір та 650 грн. витрати на правничу допомогу./

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112,113 СК України, 10,19,130,137,14,200,258,263,264,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 05.04.2002 року у відділі ДРАЦС Білоцерківського МРУЮ Київської області, актовий запис № 306 - розірвати.

Прізвище позивача залишити «Недогон».

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 1034 грн. 20 коп.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_4