ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року м. Чернівці

справа № 716/1586/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

учасники справи

позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

відповідач Юрковецька сільська об`єднана територіальна громада Заставнівського району Чернівецької області

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

на ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2019 року, головуючий у першій інстанції Пухарєва О.В.

встановила:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у серпні 2019 року звернулися до суду з позовом до Юрковецької сільської об`єднаної територіальної громади Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, визначення частки у майні колишнього колгоспного двору, яке збереглося.

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 27 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишено без руху.

Після чого ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2019 року заяву визнано не поданою та повернуто позивачам.

Справа №716/1586/19 Головуючий у 1 інстанції Пухарєва О.В.

Провадження №22-ц/822/1048/19 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Фуштей В.С., Фуштей М.М., Фуштей С.В., Вакарчук А.В. в апеляційній скарзі просять ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зазначає, що ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 27 серпня 2019 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишено без руху, не відповідає нормам процесуального права, оскільки до позовнох заяви додано докази про те, що на квітень 1991 року спірне господарство належало до типу колгоспних дворів, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживають у господарстві по АДРЕСА_1 , не потребує доведення, що останні не втратили право на частку в майні бувшого колгоспного двору, своєчасно прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягає задоволення з наступних підстав.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд першої інстанції керувався положеннями ч.3 тс.185 ЦПК України та виходив з того, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 недоліки, зазначені в ухвалі Заставнівського районного суду Чернівецької області від 27 серпня 2019 року, не усунуто.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Встановлено, що ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 27 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишено без руху.

За змістом ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити в собі, крім інших даних зазначення змісту позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

На підставі ч.3 ст.175 ЦПК України суд першої інстанції вправі вимагати від особи, що подає заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Заставнівський районний суд Чернівецької області постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, вказав на відсутність викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, з зазначенням доказів, що підтверджують наявність підстав для віднесення домоволодіння по АДРЕСА_1 до майна колгоспного двору, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як працездатні члени колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в майні колгоспного двору, тобто які не менше трьох років підряд до 15 квітня 1991 року брали участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарського двору, встановлення факту прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_6 спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 та 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.7 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Положеннями п.7 ч.2 ст.197 ЦПК України визначено, що саме у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до п.1 ч.1ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Питання про характер правовідносин, належність та допустимість доказів суд повинен вирішувати у відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України.

Пунктом 2 (абз.4) та пункті 7 (абз. 4)постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших передбачених законом підстав. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

З наведеного вбачається, що питання оцінки обґрунтованості позову вирішується судом на наступних етапах судового розгляду, та, у разі висновку суду про його необґрунтованість, він може бути залишений без задоволення. Тобто, суд не вправі з цих підстав залишити позовну заяву без руху та повертати заявнику.

У разі, якщо позовна заява необґрунтована, то це є підставою для відмови в позові, а не для відмови у відкритті провадження у справі, що фактично є відмовою в судовому захисті .

Суд першої інстанції, залишаючи заяву що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 без руху, не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у позовній заяві зазначають, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року відносилось до колгоспних дворів, що підтверджується довідкою витягом з погосподарської книги виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 05 березня 2019 року №72.

Також здійснено посилання на те, що після смерті ОСОБА_5 . ОСОБА_1 та ОСОБА_6 фактично прийняли спадщину, оскільки проживали у будинковолодінні по АДРЕСА_1 , користувалися та розпоряджалися спадковим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 05 березня 2019 року №73.

Відсутність посилання на докази, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як працездатні члени колгоспного двору, станом до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в майні колгоспного двору, не є підставою для залишення позовної заяви без руху, а дані обставини повинен встановити суд під час розгляду справи по суті та прийняти відповідне рішення.

В силу ст.13 розділу І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За таких обставин судом першої інстанції неправильно застосовано до позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 правила ч.1 ст.185 ЦПК України.

Згідно ч.5 ст.185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

У такому разі судом першої інстанції вирішено питання про повернення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на наведене ухвала Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2019 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1ст.379 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 5 грудня 2019 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді М.І. Кулянда

О.О. Одинак