Справа № 322/1154/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

при секретарі Вишняк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її племінник ОСОБА_2 При житті померлий склав на її ім`я заповіт. До складу спадкового майна ввійшов житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 . Вона фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 .

З метою оформлення спадщини вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок.

В ході вивчення правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріус повідомив, що вона не зможе оформити спадщину на житловий будинок, так як племінник ОСОБА_2 не мав на нього правовстановлюючих документів і, що будинок необхідно спадкувати тільки в судовому порядку. 03 липня 2018 року державним нотаріусом, їй було відмовлено у видачі свідоцтва, про що ним видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

З яких причин померлий не мав свідоцтва про право власності на житловий будинок їй невідомо. Він проживав все життя у цьому будинку. Померлий зареєстрований в даному будинку. Їй відомо, що будинок був придбаний його матір`ю ОСОБА_3 в колгоспі "Мир". Після смерті матері ОСОБА_2 спадщину прийняв її син ОСОБА_2 Після смерті матері 2010 року вона опікувалась племінником ОСОБА_2 до дня його смерті, фактично мешкаючи разом з ним.

В позові ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність, позов підтримала.

Представник відповідача Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим суд розглянув справу у його відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 04 листопада 2010 року Терсянською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області.

За життя, 23 березня 2010 року, ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповідала ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим 02 січня 2018 року Виконавчим комітетом Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

За життя, 23 лютого 2011 року, ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно заповідав ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 прийняла спадщину у встановленому ч. 3 ст. 1268 ЦК України порядку.

03 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Новомиколаївської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказаний у позові житловий будинок.

Будь-які інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулися, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 23/2018.

Постановою державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори від 03 липня 2018 року Малишко В ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на будинок у спадкодавця.

Як вбачається із довідки Новомиколаївського районного бюро технічної інвентаризації № 102 від 11 червня 2018 року будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за колгоспом "Мир".

Судом встановлено, що колгосп "Мир" ліквідовано без правонаступників.

За ствердженням позивача ОСОБА_3 купила вказаний будинок в колгоспі "Мир", на підтвердження чого додала оригінал квитанції про сплату 22 березня 1993 року 12182 гривень 10 копійок.

Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 15 квітня 2019 року було витребувано у Запорізького обласного державного нотаріального архіву та Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області завірену копію укладеного в 1993 році між колгоспом "Мир" Новомиколаївського району Запорізької області та ОСОБА_3 договору купівлі продажу житлового будинку, розташованого в с. Заливне Новомиколаївського району Запорізької області.

Згідно листа Державного архіву Запорізької області № 01-32/М-0966 від 11 квітня 2019 року договори купівлі продажу житлових будинків, тощо, до Державного архіву Запорізької області на зберігання не надходять.

Згідно листа Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області № 112 від 25 квітня 2019 року копія договору купівлі продажу житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , укладеного в 1993 році між колгоспом "Мир" Новомиколаївського району Запорізької області та ОСОБА_3 , в сільській раді відсутня.

Згідно листа Запорізького обласного державного нотаріального архіву від 02 травня 2019 року № 1036/01-21 договір купівлі продажу житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , укладений в 1993 році між колгоспом "Мир" Новомиколаївського району Запорізької області та ОСОБА_3 , в архіві відсутній.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд вважає неналежним доказом квитанцію про сплату коштів ОСОБА_3 , оскільки вказаний документ не заміняє собою договору купівлі продажу нерухомого майна.

Враховуючи, що позивачем у встановленому законом порядку не було доведено право власності спадкодавця на вказаний у позові житловий будинок, суд вважає, що позов є не обґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 12, 81, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 12 червня 2019 року.

Суддя А.Б.Шиш