Справа № 216/3887/18
провадження №2/216/396/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бутенко М.В.,

за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.,

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

С У Т Ь С П О Р У :

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, в обґрунтування якого зазначила, що у 2002 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Шлюб між ними був розірваний. За час шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час їх спільна дитина мешкає разом з нею (позивачкою) та перебуває на її утримані. Відповідач проживає окремо. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13 січня 2016 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 830 грн. Наразі вона (позивач) офіційно працевлаштована в КЗШ № 79 на посаді "вчитель музичного мистецтва", але її заробітку не вистачає на додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема щодо розвитку здібностей дитини, забезпечення її гармонійного розвитку фізичних і духовних сил, високої працездатності і усунення факторів, що шкідливо впливають на здоров`я дитини. Загальний розмір додаткових витрат на дитину за останні три роки складає 29329,59 грн., тому просить стягнути з відповідача їх половину, що становить 14664,79 грн.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, пояснила, що у дитини є схильність до цукрового діабету, тому це вимагає додаткових витрат на обстеження у лікаря. Крім того, дитина хворіє на астигматизм, вона вимушена носити окуляри.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснивши, що у нього з позивачкою за час шлюбу народилася донька ОСОБА_3 . Згодом за рішенням суду шлюб було розірвано. На утримання дитини він сплачує аліменти в розмірі 1015 грн. щомісячно. Коли дитина потребувала лікування у стоматолога, то половину вартості послуг лікаря він сплатив. Наразі він працює, та отримує мінімальну заробітну плату, має проблеми зі здоров`ям, хворіє на цукровий діабет. З дитиною він не спілкується, оскільки не бажає втручатися у їх сім`ю.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2004 року, актовий запис 176.

Шлюб між сторонами розірвано, дитина мешкає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що відповідачем не оспорюється.

Судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року по цивільній справі № 216/2510/15-ц вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 830 гривень щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 23.04.2015 року до досягнення повноліття дитини.

Позивачка ОСОБА_1 працює вчителем музичного мистецтва в КЗШ № 79.

Відповідач ОСОБА_2 працевлаштований водієм автотранспортних засобів в ТОВ "ТЕМП КР", його дохід на вказаному підприємстві склав з липня 2018 року по жовтень 2018 року 14318,18 гривень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ч. 8 ст.7, ч. 2 ст. 150, ст.180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і Закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за № 3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.

Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

До матеріалів справи на підтвердження доказів щодо додаткових витрат позивачкою надано копії квитанцій за 2016-2018 роки на загальну суму 29329,59 грн.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та враховуючи, що відповідач визнав вимоги позивача, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі ст. 185, 192 СК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265-268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, який працює водієм ТОВ "ТЕМП КР", проживаючого: АДРЕСА_1 на користь матері дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , яка працює вчителем музичного мистецтва КЗШ № 79, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 14 664 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят чотири гривні) 79 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 25.07.2019 року.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , яка працює вчителем музичного мистецтва КЗШ № 79, що зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , громадянин України, працює водієм ТОВ "ТЕМП КР", проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя М.В. Бутенко