Житомирський апеляційний суд
Категорія 50 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на рішення Богунського районного суду м. Житомира, ухвалене 17 січня 2019 року, суддею Чішман Л.М. у м. Житомирі,

у справі №295/13995/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом (а.с. 1-4, 15-16), у якому просила стягувати на її користь з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 3000 грн щомісячно на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17 січня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 грн, щомісячно, починаючи з 22.10.2018 по 30.06.2019. Допущено до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми стягнення за один місяць. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

На думку заявника, судом при вирішенні спору не враховано: рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06.11.2018, яким з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 по 6000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; факт його проживання та працевлаштування у Польщі, необхідність найму житла; розміру його щомісячного заробітку - 2100 злотих (11245грн).

Також зазначив, що позивачка не працює, дітьми опікуються батьки останньої. Крім цього, вона приховала факт продажу належного йому майна, кошти від продажу якого мала витратити на навчання сина. Вважає, що судимість сина не перешкоджає йому влаштуватись на роботу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який навчається у Житомирському агротехнічному коледжі на бюджетній основі на денній формі навчання. Термін навчання триває з 01.09.2015 по 30.06.2019 (а.с. 9).

Навчання ОСОБА_3 на денному відділенні навчального закладу об'єктивно перешкоджає йому займатись діяльністю, направленою на отримання доходу, зокрема, працевлаштуватись, та, одночасно з цим, вимагає від нього необхідності купувати канцелярські вироби, підручники, інші необхідні для навчання речі та оплачувати необхідні для навчання послуги.

ОСОБА_1 працевлаштований у Польщі, його заробітна плата складає 1530 злотих.

Врахувавши зазначені обставини, а також те, що відповідач окрім повнолітнього сина має ще двох дітей: дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання яких сплачує аліменти, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з останнього матеріальної допомоги в сумі 2000 грн.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, судом першої інстанції враховано ту обставину, що ОСОБА_1 відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2018 року сплачує на двох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі по 6000 грн на кожного.

Крім того, рішенням Житомирського апеляційного суду від 19.01.2019 зазначене рішення суду в частині розміру аліментів змінено і визначено до стягнення з відповідача тверду грошову суму в розмірі 2500 грн на кожну дитину.

Будь-яких доказів на понесення ним витрат на найм житла ОСОБА_1 суду не надав.

Відтак, розмір щомісячного заробітку відповідача в сумі 1530 злотих, що еквівалентно 11245 грн, надає можливість йому сплачувати аліменти на навчання сина у визначеному судом першої інстанції розмірі, а доводи його апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність ухваленого рішення не впливають.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 27 березня 2019 року.