Справа № 675/170/19
Провадження № 2/675/262/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

"22" березня 2019 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Сопронюк С.Л., учасників справи:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: не зявилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (по тексту ОСОБА_1, позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 (по тексту ОСОБА_2, відповідач) про визнання останньої такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №17, що по вулиці Миколи Микитюка, буд. 106-Б у м. Ізяслав Хмельницької області.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що являється власником житлового приміщення квартири №17, що по вулиці Миколи Микитюка (Жовтнева), буд. 106-Б у м. Ізяслав Хмельницької області, що підтверджується відповідними правоустановлючими документами.

На переконання позивача той факт, що в квартирі, яка є її приватною, зареєстрована стороння особа відповідач, яка не є членом сім'ї та по факту, яка не проживає та не проживала з моменту оформлення власності на житлове приміщення порушує право на реалізацію здійснення власності.

З огляду на ту обставину, що відповідач добровільно не знята з реєстрації, не здійснює та не здійснювала будь-яких дії щодо належного обслуговування квартири, перешкоджає в реалізації права власності, позивач вважає позов підставним та таким, що має бути задоволеним.

У судовому засіданні 22.03.2019 року позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

З огляду на викладене за згодою позивача, суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення рішення, про що постановлено ухвалу (протокольну) про заочний розгляд.

Заслухавши учасників справи, які прибули в судове засідання, показання свідків, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири №17, що по вулиці Миколи Микитюка (до перейменування - Жовтнева), буд. 106-Б у м. Ізяслав Хмельницької області, що стверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 14.02.2006 року (зареєстровано в реєстрі за №621), зареєстрованого 16.02.2006 року в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, витягом з Державного реєстру правочинів №2082453 від 14.02.2006 року(номер правочину 1147574) та витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно №9859634 від 16.02.2006 року (номер запису 134, в книзі 19).

Згідно довідки Ізяславської міської ради №9209 від 20.12.2018 року, крім власника, ОСОБА_1, в квартирі №17, що по вулиці Миколи Микитюка, буд. 106-Б у м. Ізяслав Хмельницької області зареєстровані члени сімї останньої чоловік ОСОБА_3, діти: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, яка не входить до такого кола.

Реєстрація відповідача в квартирі №17, що по вулиці Миколи Микитюка, буд. 106-Б у м. Ізяслав Хмельницької області стверджена також і довідкою Ізяславської міської ради №110 від 28.01.2019 року.

Згідно акту встановлення фактичного місця проживання від 14.12.2018 року встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі №17, що по вулиці Миколи Микитюка, буд. 106-Б у м. Ізяслав Хмельницької області, але не проживає там тривалий час (а.с. 12).

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь - яких усунень свого порушеного права від будь - яких осіб будь - яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція ВСУ, згідно з постановою від 16.11.2016 року №6-709цс16).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Допитані в судовому засіданні окремо один від одного свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є сусідами позивача, підтвердили, що ОСОБА_2 у вказаному будинковолодінні (квартирі) позивача не проживає з 2006 року, її поточне місце знаходження їм невідоме, а фактично в такій квартирі проживають позивач разом зі своїм чоловіком та двома дітьми.

Як вбачається зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 до членів сім'ї власника - позивача не відноситься, не проживає понад шість місяців за місцем своєї реєстрації у квартирі, яка є власністю позивача, а відтак втратила право на користування вказаним жилим приміщенням з підстав, передбачених ст.ст.71, 72 ЖК УРСР.

Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, в звязку з чим підлягають до задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не ставилося.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №17, що по вулиці Миколи Микитюка, буд. 106-Б у м. Ізяслав Хмельницької області.

Заочне рішення може бути переглянуте Ізяславським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 28.03.2019 року.

Суддя: О.В. Король