Ухвала

24 липня 2019 року

м. Київ

справа № 712/3776/17

провадження № 61-32684 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі: комунальне підприємство «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради», Черкаська міська рада;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2017 року у складі судді Романенко В. А. та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Нерушак Л. В., Василенко Л. І., Фетісової Т. Л.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства (далі - КП) «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради», Черкаської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати.

Позовна заява мотивована тим, що наказом від 01 грудня 2012 року № 01/1212-к2 (далі - наказ № 01/1212-к2) його було прийнято на роботу до КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» на посаду начальника відділу з питань пайової участі у інженерно-транспортній та соціальній інфраструктурі міста Черкаси.

01 грудня 2012 року він та КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» уклали трудовий договір, згідно до пункту 2.1. якого на нього було покладено обов`язок щодо захисту інтересів Черкаської міської ради з питань аналізу та реалізації заходів щодо порушення стану надходження коштів до міського бюджету.

Згідно до пункту 1.2 трудового договору передбачено, що трудовий договір є безстроковим і укладається на невизначений термін.

Відповідно до пункту 3 наказу № 01/1212-к2 та пункту 4.1 трудового договору йому було встановлено щомісячну плату у розмірі 2 800,00 грн.

Факт його перебування у трудових відносинах з КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» також підтверджується листом № 17834/06 від 17 листопада 2016 року управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, в якому зазначено, що підприємство, згідно поданої звітності у 2012 та 2013 роках, здійснювало нарахування єдиного соціального внеску на заробітну плату позивача.

Зазначав, що він сумлінно виконував свої зобов`язання як перед КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради», так і перед Черкаською міською радою, що є засновником (власником) вказаного підприємства.

Наказом від 31 січня 2013 року № 03/01/13-к його було звільнено з роботи у КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» з 01 лютого 2013 року за власним бажанням.

Після звільнення КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» не виплатило йому заробітну плату за період роботи з 01 грудня 2012 року по 31 січня 2013 року в сумі 5 600,00 грн.

Ураховуючи наведене, просив суд стягнути солідарно з КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» та з Черкаської міської ради на його користь заборгованість по заробітній платі за період роботи з 01 грудня 2012 року по 31 січня 2013 року в сумі 5 600,00 грн, середній заробіток за весь час затримки проведення розрахунку при звільненні за період роботи з 01 січня 2013 року по 27 березня 2017 року в сумі 72 799,62 грн та компенсацію втрати частини заробітної плати за період роботи з 01 лютого 2013 року по 27 березня 2017 року в сумі 39 962,99 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги позивача про те, що під час роботи у КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» йому нараховано заробітну плату за період роботи з 01 грудня 2012 року по 31 січня 2013 року в сумі 5 600,00 грн, проте не виплачено її, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ним не надано суду трудової книжки або її копії, яка б підтверджувала факт прийняття його на роботу до КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» та факт його звільнення, тобто не підтверджено перебування його з відповідачем в трудових відносинах у зазначений період. При цьому, страховий стаж, відповідно до листа УПФ України в м. Черкасах Черкаської області № 17834/06 від 17 листопада 2016 року, позивачу не зарахований у зв`язку із заборгованістю підприємства зі сплати єдиного соціального внеску. Крім того, рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 05 січня 2017 року встановлено, що вимоги ОСОБА_1 до КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради», як кредитора підприємства по виплаті заробітної плати і компенсації за затримку розрахунку, визнані погашеними.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 17 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано норми матеріального права та дотримано норми процесуального права, ухвалено законне і обґрунтоване рішення. Установлено, що позивач на підтвердження трудових відносин з КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» не надав суду трудової книжки. При цьому, рішенням Черкаської міської ради від 20 серпня 2015 року № 2-1471 припинено КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» шляхом ліквідації. Позивачу відмовлено у визнанні його кредитором у зв`язку з відсутністю майна та коштів підприємства. Отже, ні підприємство, ні міська рада не має перед позивачем заборгованості із заробітної плати.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 жовтня 2017 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, так як саме воно нараховує страхові внески із заробітної плати. Суди помилково взяли до уваги факти, встановлені рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 05 січня 2017 року у справі № 712/4466/16, які не мають жодного відношення до справи, що розглядається, оскільки судом досліджувалися правовідносини, які виникли між сторонами на підставі наказу від 14 червня 2012 року про прийняття його на роботу (за сумісництвом) на посаду начальника управління з моніторингу надходжень з пайової участі у інженерній та соціальній інфраструктурі м. Черкас. При цьому, судами не досліджено зазначене питання і не враховано, що він звільнився із займаної посади 21 листопада 2012 року.

Суди не звернули увагу на те, що засновником КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» є Черкаська міська рада, яка зобов`язана надавати відповідну фінансову допомогу при виникненні кредиторських зобов`язань та нести субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями створеного нею комунального підприємства.

Крім того, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2017 року поновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано справу № 712/3776/17 із Соснівського районного суду м. Черкаси.

Статтею 388 ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 частини першої Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2017 року справу передано до Верховного Суду.

У червні 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 712/3776/17 передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 липня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» на даний час не ліквідоване, що вбачається з інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України.

Пунктом 1.2 Статуту КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» передбачено, що власником та одноосібним засновником підприємства є територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради.

Органом управління КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» є Департамент управління справами Черкаської міської ради (пункт 1.3 Статуту).

Також визначено, що відповідно до способу утворення підприємство є унітарним, комерційним та діє з метою отримання прибутку (пункт 1.4., 1.5. Статуту).

Згідно з пунктом 1.8. Статуту підприємство має статус юридичної особи з моменту державної реєстрації, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунку в установах банку, а відповідно до пункту 1.6 Статуту підприємство здійснює свою діяльність на принципах господарського розрахунку, власного комерційного ризику, з правом найму працівників.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій виходили з недоведеності вимог позивача, зокрема з недоведеності факту його перебування з КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» у трудових відносинах у заявлений ним період, оскільки він не надав суду трудової книжки. Посилалися на рішення Черкаської міської ради від 20 серпня 2015 року № 2-1471 про припинення КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» шляхом ліквідації.

Також, суди обґрунтовували свої рішення наявністю рішення Апеляційного суду Черкаської області від 05 січня 2017 року, яким встановлено: «рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 червня 2015 року стягнуто із КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 81 006 грн. 46 коп., компенсацію по заборгованій заробітній платі у зв`язку із затримкою її виплати в сумі 27 437 грн. 38 коп., а всього 108 443 грн. 84 коп. Рішенням Черкаської міської ради від 20 серпня 2015 року № 2-1471 припинено КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» шляхом ліквідації.

Відповідно до п. 3 вказаного рішення строк заявлення кредиторами своїх вимог становить два місяці з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради».

24 вересня 2015 року позивач звернувся із заявою про визнання його кредитором.

Листом від 02 жовтня 2015 року голови ліквідаційної комісії не було визнано його кредитором в зв`язку із відсутністю майна та коштів.

28 листопада 2015 року позивач повторно звернувся із заявою про визнання його кредитором.

Листом від 03 грудня 2015 року голови ліквідаційної комісії позивачу повторно було відмовлено у визнанні його вимог в зв`язку із відсутністю майна та коштів.

21 грудня 2015 року позивач звернувся із заявою до Черкаського міського голови з проханням втрутитися у вказану ситуацію.

Листом першого заступника міського голови від 22 січня 2016 року йому було відмовлено в задоволенні звернення.».

Таким чином, вважали вимоги ОСОБА_1 , як кредитора підприємства по виплаті заробітної плати та інших виплат, погашеними.

При цьому, суди не врахували доводи позовної заяви про те, чи несе КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» відповідальність за невиплату колишньому працівникові ОСОБА_1 заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати самостійно чи субсидіарно з Черкаською міською радою, як засновника та власника комунального підприємства, враховуючи норми КЗпП України. Не перевірили чи передбаченатрудовим законодавством солідарна відповідальність у трудових спорах за вимогами, визначеними позивачем до відповідачів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 711/6006/17-ц (провадження № 61-31730 св 18) дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_2 у частині вимог до Черкаської міської ради задоволенню не підлягає, так як територіальна громада в особі міської ради не відповідає за зобов`язаннями створеної нею юридичної особи, КП «СУБ «Митниця».

Разом з цим, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 січня 2019 рокуу справі № 711/3306/17 (провадження № 61-7375 св 18) не погодився з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки суди попередніх інстанцій не перевірили доводи ОСОБА_3 стосовно того, що КП «СУБ «Митниця», як комунальне унітарне підприємство, володіє лише комунальним майном на праві господарського відання, власних коштів немає, а невиплата їй належних коштів від підприємства пов`язана з недостатністю коштів, які є у розпорядженні комунального підприємства, яке не є ліквідованим та не перебуває у стадії припинення. При цьому зазначено, що у справі необхідно встановити наявність чи відсутність підстав та умов покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями створеного нею комунального підприємства.

У постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 711/3298/17-ц (провадження № 61-29236 св 18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, не погодився з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки суди передчасно дійшли висновку про відсутність підстав для субсидіарної відповідальності. Суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи встановили, що майно КП «СУБ «Митниця» знаходилося в господарському віданні цього підприємства, отже у будь-якому випадку не могло бути включене до ліквідаційної маси та використане для погашення заборгованості перед кредиторами, яка виникла та існувала протягом тривалого періоду.

Крім того, Європейський суд з прав людини у пункті 62 рішення у справі «Єршова проти Російської Федерації» також висловив позицію і щодо субсидіарної відповідальності муніципального органу (органу місцевого самоврядування) за зобов`язаннями муніципального підприємства.

Аналіз викладених правових висновків у наведених прикладах свідчить про існування різного підходу до вирішення схожих справ, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці розгляду подібних спорів Верховним Судом.

У зв`язку з чим, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року справу № 711/3288/17-ц (провадження № 61-25288 св 18) за позовом ОСОБА_4 до Черкаської міської ради, КП «СУБ«Митниця» Черкаської міської ради про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справа № 711/3288/17-ц (провадження № 61-25288 св 18) за позовом ОСОБА_4 до Черкаської міської ради, КП «СУБ «Митниця» Черкаської міської ради про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкодипередана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 712/3776/17 (провадження № 61-32684 св 18) за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради», Черкаської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 711/3288/17-ц (провадження № 61-25288 св 18) за позовом ОСОБА_4 до Черкаської міської ради, комунального підприємства «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець