ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/507/19 Номер провадження 22-ц/814/2362/19Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М. М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 27 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, співвідповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Кременчуцька державна нотаріальна контора про визнання права на земельну ділянку частку (пай) порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, третя особа: Кременчуцька державна нотаріальна контора про визнання права на земельну ділянку частку (пай) порядку спадкування за законом посилаючись на те, що вона звернулася до державного нотаріуса Кременчуцької державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, як спадкоємець за законом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутні документи, які засвідчують право власності померлої. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку позбавляє її можливості успадкувати спадкове майно.

Просила визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 3,39 умовно кадастрових гектари в порядку спадкування за законом, яка розташована на території Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області (по Хорішківському старостинському округу) в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , посилаючись на те, що після смерті останньої залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки паю розміром 3,39 умовно кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Хорішківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 21 травня 2019 року заяву позивача ОСОБА_2 про залучення в якості співвідповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено.

По справі за позовом ОСОБА_2 до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, третя особа: Кременчуцька державна нотаріальна контора про визнання права на земельну ділянку частку (пай) порядку спадкування за законом залучено в якості співвідповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 27 червня 2019 року позов ОСОБА_2 до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, співвідповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Кременчуцька державна нотаріальна контора про визнання права на земельну ділянку частку (пай) порядку спадкування за законом - задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) площею 3,39 умовно кадастрових гектарів, що знаходиться на території Хорішківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Повернуто ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі даного позову на підставі квитанції 0.0..1 від 15 квітня 2019 року, що становить в сумі 560,00 грн.

У рішенні суд першої інстанції, крім іншого, вказав на те, що визнання права на земельні частки (паї) площею по 3,39 умовно кадастрових гектарів, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Хорішківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після померлої не порушує права інших осіб і іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку не можливо.

Вимоги апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

Просив рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що також є спадкоємцем після матері - ОСОБА_5 , а тому має право на отримання частки земельної ділянки.

При цьому, при подачі позову сестрою він вважав, що вона звертається до суду за захистом не тільки своїх спадкових прав а й братів.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Щодо явки в судове засідання

Сторони та третя особа в судове засідання не з`явилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, зокрема, факт повідомлення ОСОБА_1 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( а.с. 180).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо обставин справи

Судом першої інстанції встановлено, та не заперечується сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , після смерті останньої залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) площею 3,39 умовно кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Хорішківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого заповідала ОСОБА_6 житловий будинок, який знаходиться в с. Юрки, Козельщинського району Полтавської області.

Після смерті ОСОБА_5 єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину є її донька ОСОБА_2 .

Норми права, що підлягають застосуванню

Спадкові відносини регулюються ЦК України, іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються чинним Кодексом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу.

За приписами ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Позиція апеляційного суду

Установивши, що після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, яку інші спадкоємці крім позивача не прийняли, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку, що до цих правовідносин підлягають застосуванню норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме ЦК УРСР 1963 року.

Судом також вірно встановлено, що після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) площею 3,39 умовно кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Хорішківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого заповідала ОСОБА_6 житловий будинок, який знаходиться в с. Юрки, Козельщинського району Полтавської області.

Обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що після смерті ОСОБА_5 єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину є її донька ОСОБА_2 .

Згідно довідок, які видано відділом у Козельщинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вбачається: що на гр. ОСОБА_5 згідно даних відділу сертифікат на земельну частку (пай), або державний акт на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Хорішківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області не видавався; згідно списку громадян-членів селян «Перемога» Козельщинського району, громадянка ОСОБА_5 значиться під № НОМЕР_1 ; розмір земельної частки (паю) по Хорішківській сільській раді Козельщинського району Полтавської області становить 3,39 умовно кадастрових гектарів; нормативно грошова оцінка одиниці площі ріллі по Полтавській області станом на 01 січня 2019 року складає 30 390,00 грн. (за 1 гектар) (а.с.24-25)

Суд першої інстанції також вірно взяв до уваги правову позицію висловлену у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Із змісту ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вбачається, що засобом захисту цивільного права може бути визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 березня 2019 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи, які засвідчують право власності померлої.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог ОСОБА_2 .

Щодо доводів апеляційної скарги

Відносно заяви про визнання позову

Доводи наведені в апеляційній скарзі про те, що при подачі сестрою позову він вважав, що вона звертається до суду за захистом не тільки своїх спадкових прав, а й братів не підтверджується матеріалами справи.

Так, зокрема, із заяви ОСОБА_1 вбачається, що він визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення. Справу просить розглядати без його участі.

Тобто, із змісту заяви вбачаєтеся, що ОСОБА_1 був обізнаний з позовними вимогами ОСОБА_2 та їх визнав.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у ОСОБА_1 не було жодних підстав вважати, що ОСОБА_2 звернулася із позовом і в його інтересах тому, що в силу чинного законодавства вона не наділена такими повноваженнями.

Відносно прийняття спадщини ОСОБА_1

Посилання ОСОБА_1 , що він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , так як був прописай у спадковому будинку, а позивач не довела, що він не прийняв спадщину, не ставлять під сумнів правильність рішення суду першої інстанції.

Так, за змістом ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном.

Тобто, сам факт прописки за місце проживання спадкодавця, відповідно до чинного на час відкриття спадщини ЦК УРСР, не дає підстави вважати, що ОСОБА_1 прийняв спадщину.

При цьому, ОСОБА_1 вказуючи про прийняття спадщини не надав доказів, крім реєстрації по місцю смерті спадкодавця, яка сама по собі не свідчить про вступ в управління або користування спадковим майном.

Разом із тим, слід звернути увагу, що із матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається, що сторонами не заперечується факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , вказана обставина також підтверджується постановою нотаріуса.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростували, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, підстави для зміни порядку розподілу судових витрат вістуні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 27 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 28 листопада 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко