КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 381/432/19 Головуючий у 1-й інст. - Ковалевська Л.М.
У Х В А Л А

03 грудня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Південно-Західна залізниця» виробничий підрозділ локомотивне депо Козятин про скасування наказу (розпорядження) № 6/ос від 08 січня 2019 року про припинення трудового договору, виключення запису № 20 у трудовій книжці від 08 січня 2019 року, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за вимушений прогул, відшкодування моральних збитків,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Південно-Західна залізниця» виробничий підрозділ локомотивне депо Козятин, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить

скасувати наказ (розпорядження) №6/ос від 08.01.2019 року про припинення трудового договору;

виключити запис № 20 у трудовій книжці від 08.01.2019 року;

поновити його на роботі у ПАТ «Укрзалізниця» філія «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ локомотивне депо Козятин на посаді машиніста 2 класу з поверненням посвідчення на право керування локомотиву;

стягнути з ПАТ «Укрзалізнця» філія «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ локомотивне депо Козятин середньомісячний заробіток за вимушений прогул;

відшкодувати відповідачем завданих позивачу моральних збитків у розмірі 100 000 грн.

Посилається на те, що Наказом (розпорядженням) №6/ос від 08.01.2019 року про припинення трудового договору його було звільнено із займаної посади машиніста на підставі п.7 ст.40 КЗпП України за появу на роботі у нетверезому стані на підставі протоколу оперативної наради при начальнику локомотивного депо від 26.12.2018 року, що було узгоджено з профкомом від 27.12.2018 року №940 та вручено йому копію наказу та повідомлення про позбавлення його посвідчення на право керування локомотивом за допущену аварію. Зазначає, що 23.12.2018 року трапилася подія, яка призвела до аварійної ситуації на станції Фастів - 1 при завершенні маневру локомотивом ЧМЕЗ - 110. У Протоколі і додатку до нього вказано, що ОСОБА_1 звільнено через аварію. Однак, позивач вважає його звільнення незаконним з тих підстав, що причини його звільнення, наведені в наказі за появу на роботі у нетверезому стані не відповідають дійсним обставинам справи.

Згідно висновку №179 від 23.12.2018 року Фастівської районної лікарні алкоголю у крові ОСОБА_1 не виявлено, висновок- тверезий. Не задовільнившись цим висновком його безпосереднім начальством було прийнято рішення про проходження позивачем дослідження на наявність етанолу в крові у Київській обласній лабораторії. Згідно даних лабораторного дослідження результату аналізу №118 виданого 26 грудня 2018 року алкоголю в крові не знайдено. Тобто причина його звільнення через перебування у нетверезому стані на робочому місці є неправдивою та не відповідає дійсності, є надуманою керівництвом локомотивного депо. Так як жодних ознак сп`яніння у позивача не було знайдено, також не було складено акту його перебування в стані алкогольного сп`яніння на робочому місці, з таким актом ніхто його не ознайомлював.

Вважає, що підстав для розірвання трудового договору та видання наказу № 6-ОС від 08.01.2019 року про звільнення його з роботи за появу на роботі у нетверезому стані за п.7 ст. 40 КЗпП України не було, тому вважає, що його слід поновити на роботі на займаній посаді.

Враховуючи, що у результаті незаконного звільнення позивачу не було нараховано середньомісячну заробітну плату відповідач при поновленні ОСОБА_1 на раніше займаній посаді зобов`язаний виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Крім того, незаконні дії відповідача призвели до моральних страждань позивача, він втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, не має засобів для забезпечення належного рівня життя своїй дитині. У зв`язку із звільненням з роботи позивач пережив сильний психо - емоційний стан, оскільки являється єдиним годувальником у сім'ї.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2019 року позов ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Посилається на те, що фактично всі доводи та докази надані позивачем були судом проігноровані та не взяті до уваги. 23.12.2018 року перед початком роботи позивач пройшов медичну комісію, про що свідчить час та підпис у журналі перед рейсових оглядів о 08 год. 45 хв., зауважень до стану здоров'я з боку фельдшера ДКЛ 1 виявлено не було, підстав для відсторонення також не було. В подальшому після аварії о 16 год. 30 хв. в медпункті ст. Фастів - 1 було пройдено огляд на стан сп`яніння, де за результатами огляду було встановлено наявність алкоголю 0.1 проміле, що є допустимою нормою та не вважається станом алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було проведено лабораторні дослідження, взято аналіз крові на виявлення наявності/відсутності в ньому спирту, результат аналізу №118 від 23.12.2018 року показав, що спирт етиловий не знайдено, а посилання суду на те, що результат аналізу є недостовірним доказом в розумінні ст.79 ЦПК України свідчить про упередженість розгляду справи. Посилання суду на те, що в середньому рівень алкоголю в організмі (крові) падає на 0.15 проміле щогодини є лише припущенням суду, оскільки для з`ясування показника зниження проміле необхідно дослідити значну кількість даних, які б дали підстави так вважати. Посилання суду на те, що відповідач у встановленому законом порядку зафіксував факт перебування ОСОБА_1 в нетверезому стані на робочому місці суперечить вимогам закону. Нетверезий стан працівника або наркотичне, токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком так і іншими видами доказів. Відповідачем надано лише висновок, який не є належним доказом у справі. Суд дійшов передчасного висновку про те, що вимога про повернення посвідчення може розглядатися лише в розрізі з`ясування причин, що призвели до аварії, оскільки є відповідна процедура вилучення посвідчення, яке регулюється Положенням про дисциплінарну відповідальність залізничного транспорту, затвердженого Постановою КМУ № 55 від 26.01.1993 року. Вказаним положенням не передбачено, що начальник відділу кадрів, в даному випадку Міщенко В.І. має право вилучати посвідчення. Вказане право надано начальнику Т4 Депо Грига О.В.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявила клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2019 року у кримінальнй справі за обвинуваченням ОСОБА_1 . Посилається на те, що вказаним вироком суду ОСОБА_1 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст.276 КК України та виправдано його за відсутністю в його діях складу злочину. Зазначила, що з вказаного вироку вбачається, що під час досудового розслідування не було здобуто належного та допустимого доказу який би підтверджував перебування ОСОБА_1 станом на час настання транспортної події з його участю у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, однією з позовних вимог поданого позову є повернення ОСОБА_1 посвідчення на право керування локомотиву, зокрема від встановлення факту перебування ОСОБА_1 під час транспортної події в стані алкогольного сп`яніння залежить вирішення вказаної позовної вимоги.

ОСОБА_1 підтримав заявлене клопотання.

Представники відповідача заперечили проти заявленого клопотання. Посилаються на те, що при вирішенні вказаної цивільної справи головним елементом є встановлення факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на робочому місці у робочий час, а при розгляді кримінальної справи перебування ОСОБА_1 на час настання транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння є лише обтяжуючою обставиною.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадженняу справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки обставини встановлені вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2019 року в кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_1 , впливатимуть на оцінку обґрунтованості заявлених у даній справі позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 251, 367, 368, 374, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Зупинити провадження у справі №381/432/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Південно-Західна залізниця» виробничий підрозділ локомотивне депо Козятин про скасування наказу (розпорядження) № 6/ос від 08 січня 2019 року про припинення трудового договору, виключення запису № 20 у трудовій книжці від 08 січня 2019 року, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за вимушений прогул, відшкодування моральних збитків до набрання законної сили вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2019 року в кримінальнй справі за обвинуваченням ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 06 грудня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.