П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 373/1208/19

Номер провадження № 22-ц/824/16407/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Саліхова В.В., Шахової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Свояка Д. В., у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 вересня 2015 року у розмірі 55 465 грн. 21 коп. та судових витрат у розмірі 1 921 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернулась до АТ «КБ «Приватбанк» та підписала Анкету-заяву № б/н від 18 вересня 2015 року, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду, що підписана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між нею та банком Договір про надання банківських послуг.

Крім того, підписуючи вищевказану заяву, ОСОБА_1 підтвердила факт її ознайомлення з умовами кредитування в АТ «КБ «Приватбанк».

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 14 травня 2019 року складає 55 465 грн. 21 коп., з яких 0 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8 136 грн. 54 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 41 361 грн. 28 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 2 850 грн. 00 коп. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суми від 100 грн., а також штрафи, а саме 500 грн. - фіксована частина, 2 617 грн. 39 коп. - процентна складова.

Заочним рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2019 року (а.с. 45 - 48) у задоволенні позовних вимог АТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 31 жовтня 2019 року АТ «КБ «Приватбанк» направило апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та незаконність оскаржуваного рішення, просило скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2019 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційну скаргу обґрунтовано, зокрема, тим, що відповідачем не оспорювався факт укладення кредитного договору № б/н від 18 вересня 2015 року та наявність заборгованості за ним, з чого слідує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України останньою визнано позовні вимоги, а отому вони не підлягають доказуванню.

ОСОБА_1 , підписуючи Анкету-заяву від 18 вересня 2015 року, погодилась, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, правилами користування карткою та основними умовами обслуговування складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Крім того, відповідач зобов`язалась ознайомлюватись зі змінами Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів на сайті банку.

На думку скаржника, відповідач висловила свою згоду з формою договору та його умовами користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості за кредитним договором.

Скаржник зазначає, що відповідачу було відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку за № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт у розмірі 5 000 грн. Як вбачається із довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду, відповідач зобов`язана вносити щомісячний платіж у розмірі 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн. до 25 числа місяця, наступного за звітним, проте починаючи з 06 листопада 2016 року остання не погашає заборгованість за договором, що призвело до утворення заборгованості.

Крім того, звільнення боржника від сплати відсотків за кредитними договорами призведе до неможливості здійснювати виплату відсотків за депозитними договорами, іншими обов`язковими платежами та може становити економічну небезпеку для країни.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18 вересня 2015 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 8) .

При підписанні вказаної Анкети-заяви відповідач надала свою згоду на те, що підписана заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, повними умовами обслуговування і кредитування складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. ОСОБА_1 підтвердила ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його підписання та погодилась з його умовами. Крім того, остання зобов`язалась виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті позивача.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підписана відповідачем Анкета-заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в Приватбанку від 18 вересня 2015 року не містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно немає підстав вважати, що Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, додані до позовної заяви, є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами.

Судом було враховано, що розрахунок заборгованості не містить розміру тіла кредиту,що виключає можливість прослідкувати як вираховувалась пеня та штрафи. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем згоди на отримання кредитного ліміту у розмірі 5 000 грн.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначені умови за яких договір вважається укладеним, а саме договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Пунктом 3, 4, 6, 8 та 9 частини 3 вищевказаної статті встановлено, що інформація, яка надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.

Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки.

Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит.

Відповідно до п. 2.1.1 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ці Умови використання кредитних карт ПАТ КБ Приватбанку, Пам`ятка Клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карт, а так само Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, встановлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток Банку. Дані Умови регулюють відносини між банком та клієнтом з випуску та обслуговування карт. Банк випускає клієнту картку на підставі заяви, належним чином заповненої та підписаної клієнтом. Випуск карти та відкриття рахунку карти здійснюється в разі прийняття банком позитивного рішення про можливість випуску клієнту картки. Клієнт зобов`язується виконувати правила випуску, обслуговування та використання карт банку та при наявності додаткових карт забезпечити виконання правил власниками додаткових карт.

Пунктом 2.1.1.2.1 вищевказаних Правил встановлено, що для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Договір укладається терміном на п`ять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна сторона із сторін письмово не відмовилась від договору, він продовжується на такий же термін.

Так, в Анкеті-заяві, доданій до позовної заяви, містяться лише анкетні дані відповідача та волевиявлення останньої на отримання кредитної картки.

Відповідно до Витягу з Умов та правил надання банківських послуг банк у разі прийняття позитивного рішення випускає клієнту картку на підставі Заяви.

Разом з тим, з копії Анкети-заяви неможливо встановити, яке саме рішення було прийнято банком та тип банківської картки, яку отримала відповідач: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», у разі її отримання, а, отже, і відсоткову ставку за користування кредитом, яка безпосередньо залежить від типу банківської картки.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що підписана Анкета-заява є належним підтвердженням ознайомлення відповідача з умовами кредитування, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки позивачем не надано Умови та правила надання банківських послуг, які містять істотні умови договору та підписані ОСОБА_1 .

З Анкети-заяви, долученої до позовної заяви, вбачається, що відповідач підтвердила ознайомлення з вищевказаними Умовами, однак не відомо в якій саме редакції.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на користування ОСОБА_1 грошовими коштами та часткова сплата останньою заборгованості за договором, не є належним підтвердженням ознайомлення та погодження останньої з Умовами та правилами надання банківських послуг у тій редакції, на якій наполягає банк.

Позивачем до апеляційної скарги додано виписку по рахунку ОСОБА_1 за період з 01 січня 1999 року по 27 жовтня 2019 року. Разом з тим, даний доказ було подано з порушенням приписів процесуального законодавства без підтвердження неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від позивача, а тому, керуючись ч. 3 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів не враховує його під час перегляду оскаржуваного рішення.

Як зазначає у своїх висновках Велика Палата Верховного Суду правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (справа № 342/180/17).

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору (справа № 342/180/17).

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що сторони обумовили в письмовому вигляді ціну договору, яка встановлюється у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Посилання скаржника на те, що звільнення боржника від обов`язку сплати заборгованості становить небезпеку економічному становищу країни, не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки сторони не узгодили всі істотні умови договору, лише після досягнення згоди щодо яких, відповідно до приписів ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір вважається укладеним, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, відповідно до приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України, якими кредитору надано право вимагати виконання зобов`язання у будь-який час, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, наявні підстави вважати, що права кредитора порушені, а тому останній має право вимагати виконання обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Однак, наданий позивачем розрахунок не містить розміру тіла кредиту, а тому встановити, яку суму фактично отримала відповідач не вбачається можливим, що вірно було встановлено судом першої інстанції. Крім того, позивачем не надано на підтвердження вищевказаних обставин виписки з особового рахунку, копії квитанції, меморіального ордеру тощо.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 05 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О.В. Шахова