Справа № 204/3975/19
Провадження № 2-з/204/66/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Старостенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

5 червня 2019 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Разом з позовною заявою від позивача до суду надійшла також заява про забезпечення позову, в якій позивач просить заборонити відповідачу ОСОБА_3 вчиняти дії, спрямовані на відчуження будь-яким шляхом нерухомого майна, що зареєстроване на її ім`я, що складається з Ѕ частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 201,6 кв.м., житловою площею 92,8 кв.м., та Ѕ частини земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,1002 га, і заборонити дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на це нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В обгрунтування вимог зазначає, що відповідач ОСОБА_2 ще 19.12.2016 року, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 на умовах договору позики одержав від позивача 20 000 доларів США, з зобов`язанням повернути суму позики у строк до 20 червня 2017 року, про що видав позивачу розписку. Незаважаючи на те, що строк повернення позики настав ще 20 червня 2017 року, відповідач позику не повернув, посилаючись на відсутність у нього грошей. Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,1002 га. Фактично вказане нерухоме майно належить відповідачам на праві спільнох часткової власності як подружжю, оскільне набуте у період, коли вони були в зареєстрованому шлюбі. Наприкінці травня 2019 року позивачу стало відомо, що шлюб між відповідачами було розірвано ще у 2017 році. Також, позивачу стало відомо, що 23.08.2017 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_2 , тобто відповідач вжив заходи, спрямовані на відчуження належного йому майна. На теперішній час є побоювання, що відповідач ОСОБА_3 буде вживати заходи щодо продажу житлового будинку з земельною ділянкою, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за позовом позивача. Вартість вказаного нерухомого майна перевищує ціну позову, а тому вважає за доцільне накласти заборону на відчуження Ѕ частини вказаного нерухомого майна, з метою забезпечення дійсного та ефективного захисту прав позивача. Саме тому позивач і подає до суду дану заяву. Заява на розгляд судді передана 06 червня 2019 року.

Вивчивши матеріали справи та заяву, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснює п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, позивач просить заборонити відповідачу ОСОБА_3 вчиняти дії, спрямовані на відчуження будь-яким шляхом Ѕ частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 201,6 кв.м., житловою площею 92,8 кв.м., та Ѕ частини земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,1002 га, і заборонити дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на це нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проте даний вид забезпечення належним чином не обґрунтований позивачем.

Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Однак, позивачем у заяві не доведено, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, є співмірними із заявленими позивачем вимогами. Так, ціна позову позивачем визначена у розмірі 21 176,99 доларів США, при цьому, інформації щодо вартості Ѕ частини житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять.

Тому, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.О. Дубіжанська