Постанова

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 644/5365/16-ц

провадження № 61-18533св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 08 листопада 2016 року у складі судді Маслова М. І. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01 березня 2017 року у складі колегії суддів: Пилипчук Н. П., Колтунової А. І., Пономаренко Ю. А.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компаній «Провідна» (далі - ПАТ «СК «Провідна») про стягнення 100 000,00 грн шкоди завданої смертю фізичної особи ОСОБА_3 в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивовано тим, що 12 жовтня 2014 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «CHERY», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, від отриманих тілесних ушкоджень на місці події загинув її чоловік ОСОБА_3

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, як власника наземного транспортного засобу була застрахована за полісом обов'язкового страхування № АС/4640381 від 06 листопада 2013 року в ПАТ «СК «Провідна». Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності з страховою компанією було укладено 06 листопада 2013 року строком до 06 листопада 2014 року. Ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю, складає 100 000,00 грн.

Позивач посилається та не, що вона є пенсіонером та дружиною загиблого та до дня смерті ОСОБА_3 знаходились на його утриманні, тому вона має право на відшкодування шкоди в розмірі 100 000,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 08 листопада 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 84 478,08 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю її чоловіка під час ДТП.

Стягнуто з ПАТ «СК «Провідна» в дохід держави судові витрати в сумі 844,78 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно умов полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності ПАТ «СК «Провідна» за шкоду, завдану життю і здоров'ю, становить 100 000,00 грн. Враховуючи здійснені виплати на відшкодовані послуги, пов'язані з похованням та моральної шкоди, сума в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю чоловіка позивача під час ДТП підлягає стягненню у межах залишку страхового ліміту.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 01 березня 2017 року рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 08 листопада 2016 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу ПАТ «СК «Провідна», суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2017 року ПАТ «СК «Провідна» через засоби поштового зв?язку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 08 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01 березня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи. Позивачем не підтверджено факт перебування на утриманні загиблогоПісля смерті чоловіка позивачу призначено пенсія внаслідок втрати годувальника. Суди поверхнево з'ясували суть спору, не забезпечили повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, висновки суду суперечать положенням договору страхування та нормам спеціального закону.

Доводи інших учасників справи

У червні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких просить рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 08 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01 березня 2017 року залишити без змін, а касаційну скаргу відхилити.

Рух касаційної скарги

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

19 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що з 1998 року позивачка ОСОБА_1 є пенсіонеркою, та отримує пенсію за вислугу років.

12 жовтня 2014 року внаслідок ДТП за участю транспортного засобу «CHERY», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, від отриманих тілесних ушкоджень на місці події загинув чоловік позивача - ОСОБА_3

У листопаді 2014 року правоохоронними органами було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 за частиною третьою статті 286 КК України. 28 листопада 2014 року закрито кримінальне провадження у зв'язку зі смертю підозрюваного - ОСОБА_4

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, як власника наземного транспортного засобу була застрахована за полісом обов'язкового страхування №АС/4640381 від 06 листопада 2013 року в ПАТ «СК «Провідна». Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності з страховою компанією було укладено 06 листопада 2013 року строком до 06 листопада 2014 року. За умовами Полісу забезпеченим транспортним засобом визначено автомобіль марки «CHERY», державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до пункту 2 вищезазначеного страхового полісу ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю, складає 100 000,00 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Пунктом 1 статті 409 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України від 01 липня 2004 року «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-ІV) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 27 Закону № 1961-ІV, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

У разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Зокрема, шкода відшкодовується дружині, яка досягла пенсійного віку - довічно. Цим особам шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди (стаття 1200 ЦК України).

Суди попередніх інстанцій встановили, що середньомісячний дохід ОСОБА_3 з урахуванням заробітної плати та пенсії, як він отримував, на час загибелі, становив 4 400,00 грн.

Зважаючи на вищевикладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для стягнення шкоди, завданої смертю під час ДТП, оскільки ОСОБА_1, в розумінні вимог статті 1200 ЦК України мала право та одержувала від чоловіка утримання.

Доводи касаційної скарги ПАТ «СК «Провідна» про те, що позивачка не підтвердила факт перебування на утриманні загиблого є необґрунтовані. Позивач на момент смерті ОСОБА_3 проживала однією сім'єю з ним. Вона не працювала, перебувала на пенсії, була непрацездатною за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням. Доходи її чоловіка у чотири рази перевищували її доходи, що враховано судами попередніх інстанцій.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі що відповідно до положень статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи те, що спір по суті судами першої та апеляційної інстанцій вирішено правильно і законно, а рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України), колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Частиною третьою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанцій у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ураховуючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2017 року було зупинено виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 08 листопада 2016 року до закінчення касаційного провадження, касаційне провадження у справі закінчено, тому виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 08 листопада 2016 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 08 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01 березня 2017 року залишено без змін.

Поновити виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 08 листопада 2016 року

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель В. М. Коротун
В. П. Курило