Справа № 712/7123/19
Провадження № 4с/712/39/19

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

за участі скаржника ОСОБА_1

представника ДВС Надточій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси скаргу скаржника ОСОБА_2 на дії, бездіяльність органу примусового виконання, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник 28.05.2019 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить поновити пропущений строк для подання скарги; визнати неправомірними дії державного виконавця Соснівського відділу ДВС міста Черкаси ГГТУЮ у Черкаській області Волошина Б.Д. по проведенню оцінки майна, а саме 12/25 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати неправомірною оцінку майна згідно з висновком оцінювача від 02.05.2019 відносно 12/25 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; зупинити передачу на реалізацію описаного і арештованого майна, а саме 12/25 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Скаргу мотивував тим, що в Соснівському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси знаходиться виконавче провадження № 54883962 щодо виконання виконавчого листа №712/12787/15-ц виданого 01.12.2016 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 425783,11 грн.

Вказав, що 17 травня 2019 року боржником було отримано рекомендований лист №231 з копією висновку оцінювача ФОП ОСОБА_5 про вартість майна боржника, а саме 12/25 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки з кадастровим номером: НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість якого складає 699 168,00 грн. Однак, згідно вимог законодавства ФОП ОСОБА_5 мала надати державному виконавцю «Письмовий звіт», а не «письмовий висновок».

Зазначив, що виконавець має право приступити до визначення ринкової вартості майна боржника лише за умови, що між сторонами виконавчого провадження не було досягнуто відповідної згоди. Однак, з такою пропозицією до боржника ніхто не звертався, а відтак права боржника в цій частині були обмежені.

Суб`єктом оціночної діяльності було використано Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", який передбачає застосування порівняльного методу, суть якого полягає в тому, що оцінювач обирає аналогічні об`єкти для порівняння та зрівнює ринкові ціни. Разом з тим, при виборі аналогів для порівняння, оцінювач обрав непорівнювані об`єкти. Обрані для порівняння об`єкти знаходяться в різних районах та мають різні технічні характеристики, що є прямим порушенням вказаного методу. Крім того, оцінка була проведена без огляду об`єкта оцінки, що є прямим порушенням законодавства та підставою для відміни наслідків проведених дій.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.06.2019 скаргу ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк у десять днів для усунення недоліків.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.06.2019 відкрито провадження по скарзі та призначено скаргу до розгляду в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримвав, просив задовольнити її в повному обсязі.

Державний виконавець Соснівського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Надточій А.В. в судовому засіданні проти скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні. Вважає, що постанови про опис та арешт майна боржника, та постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні прийняті відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», в межах повноважень державного виконавця.

Заслухавши думку учасників процесу, розглянувши матеріали скарги, дослідивши надані докази, суд вважає наступне.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Як вбачається з матеріалів скарги та поштового відправлення, 17.05.2019 ОСОБА_6 особисто вручено рекомендований лист з копією Висновку оцінювача про вартість майна ФОП ОСОБА_5 від 02.05.2019.

До суду представник скаржника звернувся 28.05.2019.

Оскільки строк звернення до суду пропущений з поважних причин, суд вважає за можливе поновити скаржнику ОСОБА_7 строк на подання даної скарги.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст.12 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається із змісту Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року.

Із матеріалів скарги встановлено, що на примусовому виконанні у Соснівському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження № 54883962 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/12787/15-ц від 01.12.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 425783,11 грн.

13.09.2018 в межах ВП № 54883962 державним виконавцем Соснівського відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Волошиним Б.Д. винесено постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до яких накладено арешт на нерухоме майно, а саме: 12/25 частини будинку та земельну ділянку за кадастровим номером: НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності боржнику ОСОБА_8 . В зазначеній постанові державним виконавцем було роз`яснено сторонам про можливість у 10-ти денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця.

З вказаної постанови вбачається, що представник стягувача ОСОБА_4 отримав копію постанов про опис про арешт від 13.09.2018 року отримав в день опису. Боржник ОСОБА_7 під час опису був відсутній, а була присутня його мати ОСОБА_9 , яка відмовилась від підпису в постанові та від її отримання.

Як зазначив державний виконавець, станом на 20.03.2019 року жодних повідомлень про досягнення згоди щодо вартості описаного майна від сторін виконавчого провадження до державного виконавця не надходило.

Таким чином, сторони вказаного виконавчого провадження були ознайомленні із постановами про опис та арешт майна та не використали своє право на самостійне досягнення згоди щодо вартості майна.

Відповідно до ст. 56 закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

На вимогу ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову від 20.03.2019 року, якою призначено суб`єктом оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_5 для участі у виконавчому провадженні, для виготовлення письмового звіту про призначення вартості описаного та арештованого майна.

Скаржник в скарзі посилається на те, що автоматизована система виконавчого провадження жодних даних про наявність постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 20.03.2019 року не містить. Таке твердження суд не приймає до уваги, оскільки підтвердженням того, що дана постанова виносилась саме 20.03.2019 року є наданий державним виконавцем копія знімку з екрану з автоматизованої системи виконавчого провадження.

Твердження скаржника з приводу того, що даних про те, що оцінювач був завчасно попереджений державним виконавцем про кримінальну відповідальність за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна, суд оцінює критично, оскільки в постанові від 20.03.2019 року суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_5 було попереджено, що за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність.

02.05.2019 року року суб`єктом оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, ФОП ОСОБА_10 Мариною Вікторівною, сертифікат № 867/16 від 31.10.2016 року виданий Фондом державного майна України, було виготовлено звіт про проведення незалежної оцінки нерухомого майна боржника, а саме: 12/25 будинку та земельна ділянка за кадастровим номером: НОМЕР_1 (за адресою: АДРЕСА_1 ), згідно якого ринкова вартість майна становить 699,168 грн. 00 коп.

Вказаний звіт в цей же день було направлено сторонам виконавчого провадження, що підтверджується супровідним листом Соснівського відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ в Черкаській області. Крім того, представник боржника за дорученням Макуріна Т.В. 30.05.2019 року ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження та здійснила фото фіксацію всього звіту про проведення незалежної оцінки майна, що підтверджується її заявою.

Скаржник в скарзі зазначив, що визначення вартості, оцінка майна боржника є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретна особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності) проводить оцінку, тому його вимоги мають розглядатися як оскаржування рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку. З таким посиланням скаржника суд не погоджується виходячи з наступного.

ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 вказаного Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Частиною 2 статті 32 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Отже, чинним законодавством України передбачено підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірності чи необ`єктивності оцінки майна) ним своїх обов`язків.

В даному випадку звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності, як передбачено ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Отже, звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювати ним у встановленому порядку дії спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 року у справі № 914/881/17 (провадження №12-18гс18).

Згідно ч. 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Вказана стаття чітко передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до ч. 4 цієї статті виконавець лише залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна, який здійснює свою діяльність відповідно до ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Суб`єкт оціночної діяльності у своїй діяльності є самостійним, а тому державний виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна.

Залучаючи суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна, державний виконавець виконає приписи ЗУ Про виконавче провадження» який відповідно до положень цього ж Закону, визначає ціну продажу майна згідно зі складеним звітом про оцінку.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 08.05.2019 року у справі № 2-79/11 (провадження №61-831св19).

В даному випадку суд вважає, що постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 54883962 від 20.03.2019 року винесена у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження».

В той же час, у разі якщо скаржник не згоден із визначеною вартістю майна, то скаржник має право на оскарження звіту про оцінку майна, як документ, виготовлений суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, виходячи зі змісту скарги, аналізу положень чинного законодавства України та враховуючи, що по виконавчому провадженню № 54883962 щодо примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/12787/15-ц від 01.12.2016 року, державним виконавцем Соснівського відділу ДВС міста Черкаси проведені всі необхідні виконавчі дії, постанови про опис та арешт майна боржника, та постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні прийняті відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», в межах повноважень державного виконавця, тому суд вважає, що скарга є необґрунтованою, що є підставою для відмови в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.442, 447, 451-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на дії, бездіяльність органу примусового виконаннязалишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст ухвали буде складено 30.07.2019.