Справа№ 324/414/19
Провадження № 2/324/332/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 Пологівський районний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Іванченка М.В.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_1 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву б/н від 14.03.2011, згідно якої отримала кредит у розмірі 5100грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом в заяві. На підставі п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач на підставі п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, а у разі невиконання зобов`язань за договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Пунктом 2.1.1.12.1 Умов та правил надання банківських послуг сторонами погоджено, що зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредиту, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта, є борговими зобов`язаннями. У разі виникнення прострочених зобов`язань згідно п.2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених у Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг на суму від 100грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при пропущенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Згідно п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Згідно ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку із цим станом на 08.01.2019 виникла заборгованість в сумі 13987,96грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 1663,38грн., заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 484,73грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 10697,57грн., штрафів, передбачених п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, в сумі 500грн. (фіксована частина) та 642,28грн. (процентна складова). У зв`язку із цим, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 14.03.2011 в сумі 13987,96грн.

Пред`явив позов до суду позивач поніс додаткові витрати по оплаті судових витрат у розмірі 1921грн., які складаються з судового збору в сумі 1921грн.

В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, але подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов, пред`явлений до неї АТ КБ «Приватбанк», про стягнення заборгованості за кредитним договором визнає частково, а саме визнає заборгованість за тілом кредиту в сумі 1663,38грн. та заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 484,73грн.; позовні вимоги в частині нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 10697,57грн. визнає частково, так як її розмір значно перевищує розмір збитків нарахованих банком, тому на підставі ч.3 ст.551 ЦК України просить зменшити розмір нарахованої пені до розміру нарахованих збитків; позовні вимоги в частині стягнення штрафів в сумі 500грн. та 642,28грн. не визнає, в цій частині позову просить відмовити в повному обсязі, справу просить розглянути без її участі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Згідно ст. ст. 207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін.

14.03.2011 відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача АТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідач ОСОБА_1 засвідчила підписом, що ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй в письмовому вигляді, та висловила згоду, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

У витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» викладені умови надання відповідачу ОСОБА_1 кредиту АТ КБ «ПриватБанк».

Для вирішення даної справи застосуванню підлягають ст. ст. 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, з аналізу яких вбачається, що зобов`язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов`язується їх повернути зі сплатою процентів, є обов`язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором б/н від 14.03.2011, що складається з анкети-заяви позичальника, Пам`ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку, у зв`язку із цим станом на 08.01.2019 виникла заборгованість в сумі 13987,96грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 1663,38грн., заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 484,73грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 10697,57грн., штрафів, передбачених п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, в сумі 500грн. (фіксована частина) та 642,28грн. (процентна складова), що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням вимог ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дають суду право зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-100цс 14 від 03.09.2014.

Приймаючи до уваги те, що розмір пені за прострочене зобов`язання, розрахований Банком станом на 08.01.2019 складає 10697,57грн. і значно перевищує суму основного боргу, яка стягується за рішенням суду у цій справі, - суми заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 2148,11грн., то розмір пені підлягає зменшенню за рішенням суду на підставі ч.3 ст.551 ЦК України до 2148,11грн.

Крім цього, вимоги позивача про стягнення одночасно з відповідача пені та штрафів, як це передбачено п. п. 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.7.2 Умов та правил надання банківських послуг, не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Так, пунктами 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.7.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання боргових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно із п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів.

Враховуючи однаковість підстав нарахування пені і штрафів та те, що вони є одним видом цивільно-правової відповідальності, то їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення штрафів, передбачених п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, в сумі 500грн. (фіксована частина) та 642,28грн. (процентна складова), задоволенню не підлягають із зазначених підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_1 належить стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 14.03.2011 в сумі 4296,22грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 1663,38грн., заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 484,73грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 2148,11грн., а також понесені судові витрати, які складаються із витрат по оплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1764,12грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 509, 525, 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 11, 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд. 1 Д) заборгованість за кредитним договором б/н від 14.03.2011 в сумі 4296 (чотири тисячі двісті дев`яносто шість)грн. 22коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 1663 (одна тисяча шістсот шістдесят три)грн. 38коп., заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири)грн. 73коп., нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 2148 (дві тисячі сто сорок вісім)грн. 11коп., а також судові витрати в сумі 1764 (одна тисяча сімсот шістдесят чотири)грн. 12коп., в задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Пологівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В. Іванченко