Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 487/3781/19
Провадження № 2/945/843/19
25 листопада 2019 року
Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О., розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
У травні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 липня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. У шлюбі у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який проживає разом із позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Позивач у позовній заяві посилається на те, що звертаючись до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, позивач також подав до суду позовну заяву до відповідача про розірвання шлюбу, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні стосунки між ними фактично припинені з жовтня 2018 року. Також позивач вказував на те, що з січня 2019 року відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим, позивач просив стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 5000 грн., щомісячно.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 серпня 2019 року цивільну справу № 487/3781/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , за територіальною підсудністю направлено на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області.
16 жовтня 2019 року вказана цивільна справа надійшла до Миколаївського районного суду Миколаївської області та, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 жовтня 2019 року, розподілена головуючому судді Войнарівському М.М.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2019 року цивільну справу № 487/3781/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина Володимира суддею Войнарівським М.М. прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.
25 листопада 2019 року відповідач ОСОБА_2 подав на адресу суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Зі вказаного відзиву слідує, що відповідач визнає позов частково та просить стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 01 грудня 2019 року.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому 25.11.2019 подала суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 01 грудня 2019 року; розгляд справи просила проводити без її участі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, при цьому 25.11.2019також подав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі; просив ухвалити рішення, яким стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 01 грудня 2019 року.
Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого.
28 липня 2015 року сторони уклали шлюб.
У шлюбі у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 .
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як слідує з тексту позовної заяви, дитина проживає разом із позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.
Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ; копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 , а також відомостями, зазначеними позивачем у позовній заяві (а. с. 1 - 5).
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Обставини, які б унеможливлювали виконання обов`язку відповідачем по утриманню дитини за станом здоров`я або з інших причин відсутні.
Отже, відповідач як батько дитини зобов`язаний надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем заявою від 05.12.2019 зменшено позовні вимоги, які відповідачем визнано у повному обсязі, а також з огляду на те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Крім цього, згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Отже, відсутні підстави для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 з 01 грудня 2019 року.
Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ст. ст. 258, 259, ст. ст. 264, 265, п. 1) ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Кир`яківка, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 )на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Сирове, Врадіївського району Миколаївської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 17 травня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду ; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.
Суддя М. М. Войнарівський