Справа № 495/7238/16-ц
№ провадження 2/495/790/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

29 листопада 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/7238/16-ц,

за участю учасників справи:

від позивача особисто позивач ОСОБА_1 ,

від відповідача особисто відповідач ОСОБА_2 ,

від третьої особи особисто ОСОБА_3 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки,

від відповідача ОСОБА_2 адвокат Каланжов В.І. на підставі ордеру серії ОД № 287331,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , який про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, уточнивши свої позовні вимоги 05.12.2016 року остаточно просить суд: ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь кошти в сумі 67654,81 грн. на відшкодування матеріальної шкоди з урахуванням ремонтно відновлюючих робіт автомобіля, та 50 000 грн моральної шкоди, всього 117654,81 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.06.2016 року у м. Білгород-Дністровський по вул. Шкільній, № 4, ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки Volkswagen Passat, д/н НОМЕР_1 , не обравши безпечний інтервал руху, відволікся від керування, скоїв зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2170, д/н НОМЕР_2 , внаслідок чого його автомобіль отримав значні пошкодження.

На ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_3 № 157580 від 29.09.2016 року та його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи визначена вартість відновлювального ремонту, яка складає 61652,64 грн.

Крім того, вказує, до матеріальної шкоди слід віднести вартість сплачених нею послуг евакуатора, та вартість послуг за зберігання транспортного засобу на штраф площадці у розмірі 1200 грн.

Окрім того, порушення правил дорожнього руху відповідачем призвели не лише до значних пошкоджень її автомобіля , а до нанесення їй травм у вигляді легких тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку, забиття шийного та поясничного відділу хребта, пошкодження голені, синці на нозі.

Страхову компенсацію від ОСОБА_2 вона не отримувала.

В травматологічне відділення Білгород-Дністровської лікарні, в яке вона була доставлена каретою швидкої допомоги та знаходилась на лікування з 30.06.2016 року по 08.07.2016 року до неї відповідач не приходив, станом здоров`я не цікавився, будь-яку допомогу не надавав.

Після чого їй був призначений курс лікування та направлення травматологом до Одеської обласної лікарні на консультацію, де їй додатково довелось проходити обстеження у невропатолога, нейрохірурга, лора, окуліста, ендокринолога, хірурга та проходження досліджень на МРТ голови, шиї та попереко-хребетного відділу, та УЗД сосудів голови та ендокринної залози.

Вартість лікування в травматологічному відділенні проходження обстеження на комп`ютерному томографі та МРТ внаслідок фізичної шкоди при ДТП становить 3402,81 грн.

Таким чином, всього матеріальної шкоди з урахуванням відновлювального ремонту автомобіля завдано позивачу на суму 3402,81+600+600+1400+61652=67654,81 грн.

Крім того, в результаті ДТП їй була спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, пов`язаних з ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, у погіршенні сну та апетиту, появі головного болю, що позбавляє її можливості нормального спілкування в сім`ї та з близькими та знайомими і неможливістю використання свого автомобіля в зв`язку з аварією за призначенням, оскільки вона має до того ж важко хвору доньку інваліда з дитинства ОСОБА_4 ОСОБА_5 1984 року народження /діагноз: дитячий церебральний параліч квадраплегія/, не змогла її ні оздоровити, ні надати іншу допомогу.

Моральну шкоду оцінює в 50 000 грн.

Дотеперішнього часу відповідач не компенсував нанесених їй збитків, пов`язаних з ДТП 30.06.2016 року, телефонні дзвінки скидає, вона як інвалід загальної групи захворювання до теперішнього часу не може використовувати свою машину за призначенням автомобіль знаходиться в зруйнованому стані, тому вважає, що відповідач повинен відшкодувати їй понесені в результаті дорожньо-транспортної пригоди як моральну, так і матеріальну шкоду.

06.03.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, суддя Шевчук Ю.В., було винесено заочне рішення, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 67 654 грн. 81 копійок - вартість ремонтно-відновлюваних робіт автомобіля. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 7000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник відповідача надав заяву про перегляд заочного рішення, та ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2018 року, суддя Шевчук Ю.В. заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 березня 2018 року по справі №495/7238/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки - скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку. /л.с. 89-90 т.2./

28 серпня 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду, суддя Шевчук Ю.В., заява представника відповідача про відвід судді була задоволена та справа передана до канцелярії суду для подальшого розподілу. /л.с. 116-118 т.2/

Розпорядженням від 14 вересня 2018 року справа передана на автоматичний розподіл./ л.с. 119 т.2/

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями справа розподілена судді Прийомової О.Ю. /л.с. 120 т.2/

17 вересня 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду справа прийнята до провадження судді Прийомової О.Ю. та призначена до підготовчого судового розгляду. /л.с. 121 т.2/

02 листопада 2018 року Ухвалою Білгород - дністровського міськрайонного суду відмолено позивачу в задоволені заяви про забезпечення позову по цивільній справі. /л.с. 168-170 т.2./

02 листопада 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду було задоволено клопотання представника відповідача та по справі призначена судово авто - технічна експертиза. /л.с. 175-176 т.2/

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подана апеляційна скарга на ухвалу суду 13 грудня 2018 року. /л.с. 1-4 т.3/

02 квітня 2019 року Постановою Одеського апеляційного суду апеляційна скарга ОСОБА_1 була задоволена та ухвала Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 листопада 2018 року була скасована та справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. /л.с. 43-45 т.3/

02 травня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду провадження по справі було поновлено. /л.с. 50 т.3/

17 вересня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження було закрито та справа призначена до розгляду по сутті. /л.с. 80-82 т.3/

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача, відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, вказуючи на їх безпідставність.

Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх повністю задовольнити.

Вислухавши позивача, відповідача. представника відповідача та третю особу, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно 30.06.2016 року у м. Білгород-Дністровський по вул. Шкільній ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», д/з НОМЕР_1 , не обравши безпечний інтервал руху, відволікся від керування та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2170», д/з НОМЕР_5 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області від 08.09.2016 року кримінальне провадження закрито в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Копію цієї постанови було направлено до ВП в Одеській області для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України.

Далі, у відношенні відповідача ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол серії АП2 №157580 від 29.09.2016 року.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 жовтня 2016 року по справі №495/7849/16-п відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. /т. 1 л.с. 72/.

У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аварійна ситуація джерелом підвищеної небезпеки виникла в результаті відволікання відповідача на мобільний дзвінок (пояснення відповідача від 30.06.2016 року де він визнає фактично свою провинну).

Згідно Висновку № 3216 судової авто технічної експертизи з дослідження технічного стану систем керування і ходової частини автомобіля «Volkswagen Passat», д/з НОМЕР_1 , складеного 20.04.2017 року, на момент ДТП гальмова система, рульове керування та ходова частина автомобіля «Volkswagen Passat», д/з ANJ495 перебували в працездатному стані, дозволяли водієві здійснювати рух по наміченій траєкторії, ефективно знижували швидкість аж до зупинки й не мали несправностей, які б раптово для водія могли обумовити відмову систем, втрату керованості, або відведення автомобіля від заданого водієм напрямку руху. /т.2 л.с.13-14/

Порушення правил дорожнього руху відповідачем ОСОБА_2 , призвело до значних пошкоджень автомобілю «ВАЗ-217030», д/з НОМЕР_5 .

Так, на замовлення ОСОБА_1 був складений звіт №1543-09-16 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля «ВАЗ-217030», д/з НОМЕР_5 власник ОСОБА_1 від 26.09.2016 року, згідно висновку якого визначена вартість матеріальної шкоди, з використанням затратного підходу нанесеної власнику автомобіля «ВАЗ-217030», д/з НОМЕР_5 станом на 12.09.2016 року складає 50793,82 грн при курсі долара 24,85.

Частиною 2 автотранспортної експертизи автомобіля - звіт №1543-09-16 визначена вартість відновлювального ремонту, яка складає 61652,64 грн /т.1 л.с.38-51/

Як вбачається з матеріалів справи, за проведення оцінки автомобіля «ВАЗ-217030», д/з НОМЕР_5 , ОСОБА_1 сплатила 1400 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 1543/09 від 07.09.2016 року. / т.1 л.с.29/.

Матеріалами справи встановлено, що автомобіль, належний ОСОБА_1 30.06.2016 року, одразу після ДТП був доставлений на майданчик затриманого транспорту евакуатором, за що позивач сплатила 600 грн, що підтверджується квитанцією № 45 від 04.07.2016 року. / т.1 л.с.27/.

За зберігання транспортного засобу на вказаному майданчику, позивачу довелось сплатити ще 600 грн, згідно квитанції № 44 від 04.07.2016 року. / т.1 л.с.27/.

Більш того, матеріалами справи встановлено, що позивачу внаслідок ДТП було спричинено тілесні ушкодження.

В травматологічному відділенні Білгород-Дністровської лікарні, в яке була доставлена позивач, вона знаходилась на лікуванні з 30 червня 2016 року по 08 липня 2016 року.

Після отриманих травм позивачу був призначений курс лікування та направлення травматологом до Одеської обласної лікарні на консультацію де вона додатково проходила обстеження у невропатолога, нейрохірурга, лора, окуліста, ендокринолога, хірурга та походженням досліджень на МРТ-голови, шиї та попереко - хребетного відділу, та УЗД ; сосудів голови і ендокринної залози. /т.1 л.с.10-12, 30-37/.

Вартість лікування в травматологічному відділенні, проходження обстеження на комп`ютерному томографі та МРТ в наслідок фізичної шкоди при ДТП становить згідно чеків: 30.06.2016 року - 191,35 грн; 01.07.2016 року - 226,37 грн; 01.07.2016 року - 134,73 грн; 02.07.2016 року - 183,68 грн; 03.07.2016 року - 140,93 грн; 04.07.2016 року - 148,48 грн; 04.07.2016 року 750 грн; 05.07.2016 року - 146, 03 грн; 06.07.2016 року - 144,78 грн; 07.07.2016 року - 136,46 грн; 27.07.2016 року - 1200 грн, а всього - 3402,81 грн. /т.1 л.с.13-16,25-26/

Вищевикладені обставини підтверджуються: висновком експерта №236 від 25.08.2016 року, згідно якого позивачка ОСОБА_1 отримала легкі тілесні ушкодження - легка закрита черепно - мозкова травма у вигляді струсу головного мозку і ссадина лівої нижньої кінцівки, як результат травмуючої дії тупого твердого предмету і результат загального струсу тіла особи перебуваючи в салоні авто, що мало місце при зіткненні транспортних засобів. Струс головного мозку є найбільш легкою формою черепно - мозкової травми, тягне короткочасні функціональні розлади, що проходять на 1,2 і іноді 3 тижні, і тому відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я; висновками лікарів Одеської обласної лікарні невропатолога, нейрохірурга, лора, окуліста, ендокринолога, хірурга. /т.1 л.с.6-7,30-37/

Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, та на підставі заяви представника відповідача про витребування доказів, 11.04.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу, згідно якої заяву представника відповідача задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 надати наступні документи, а саме: докази, що в період з 30.06.2016 року (день ДТП) до 12.09.2016 року (день огляду пошкодженого транспортного засобу) автомобіль знаходився на відповідальному зберіганні або був опечатаний в гаражі, що в свою чергу свідчило б про те, що автомобіль «ВАЗ-2170», д/з НОМЕР_6 дійсно міг отримати вказані пошкодження в період з 30.06.2016 року по 12.09.2016 рік; докази, які свідчать про відсутність виплати страхової компенсації за пошкодження транспортного засобу у вигляді письмової відповіді страховика та звіт про оцінку майна (акта оцінки майна), проведеного за наслідками експертизи пошкоджень автомобіль «ВАЗ-2170», д/з НОМЕР_6 . /т.1 л.с.144-145/.

Заявою про виконання ухвали від 22.11.2017 року ОСОБА_1 повідомила, що дійсно 30.06.2016 року зафіксований факт пошкодження автомобіля «ВАЗ-2170» », д/з НОМЕР_6 в ДТП.

Враховуючи, що додаткові пошкодження в період з 30.06.2016 року по 12.09.2016 рік відсутні, дані факти про додаткові пошкодження в період зберігання надати неможливо.

Окрім того вказала, що у зв`язку з тим, що нею особисто на автомобіль «ВАЗ-2170» », д/з НОМЕР_6 не був укладений договір страхування ні з однією страховою компанією, то вона не може надати докази, які свідчать про відсутність виплати страхової компенсації за пошкодження транспортного засобу у вигляді письмової відповіді страховика. /т.2 л.с.20-21/.

Згідно довідки № 42/Р-2084 від 19.11.2018 року, виданої Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області, за результатами перевірки, згідно наявних баз даних Білгород-Дністровського ВП ГТУЮ в Одеській області ДТП за участю транспортного засобу ВАЗ 2170, », д/з НОМЕР_6 в період з 01.07.2016 року по 12.09.2016 року не зафіксовано. /т.2 л.с.236/.

В постанові Одеського апеляційного суду від 02.04.2019 року, суд апеляційної інстанції вказав, що оскільки автомобіль після ДТП 30.06.2016 року був одразу доставлений на майданчик затриманого транспорту, де через 2 дні був оглянутий експертом, який зафіксував всі механічні пошкодження автомобіля станом на 02.07.2016 року, висновок транспортно - трасологічної експертизи ОНДІСЕ від 21.06.2017 року має значення для вирішення судом заяви про призначення авто-технічної експертизи з метою з`ясування приналежних пошкоджень автомобілю ВАЗ 2170, д/з НОМЕР_6 до ДПТ від 30.06.2016 року, наявних на час проведення 12.09.2016 року звіту, згідно якого було визначено розмір матеріальної шкоди, а також у з`ясуванні можливості утворення вказаних пошкоджень на даному авто вже після ДТП 30.06.2016 року, але до його огляду оцінювачем 12.09.2016 року.

Матеріалами справи встановлено, що висновок транспортно-трасологічної експертизи ОНДІСЕ, складений 21.06.2017 року встановлює під яким кутом сталося зіткнення, яким чином автомобілі були розташовані на проїжджій частині відносно один одного в момент первинного контакту та які наслідки чого спричинені автомобілю ВАЗ 2170, д/з НОМЕР_6 .

Вказані пошкодження співпадають з наявними на час дослідження спричинення матеріальних збитків позивачу, що викладено у звіті №1543-09-16 автотранспортної експертизи автомобіля, протоколі огляду автомобіля від 30.06.2016 року.

Варто вказати, що вимоги представника відповідача щодо витребування від ОСОБА_1 рецензування звіту про оцінку колісного транспортного засобу ВАЗ 2170, д/з НОМЕР_6 , доказів щодо місцезнаходження автомобіля ВАЗ 2170, д/з НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_1 з 12.09.2017 по 26.09.2017 року; та щодо зобов`язання ОСОБА_1 надати до суду переклад з російської на українську мову, посвідчений нотаріально наступних документів: протоколу огляді від 12.09.2016 року, № 001739, звіту про оцінку КТЗ від 26.09.2016 року були предметом розгляду в суді, проте суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці, в судовому засіданні, що відбулось 30.05.2017 року ухвалив відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів від представника відповідача, тому дані вимоги не досліджуються та суд не надає їм оцінку і під час винесення судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками. Обов`язок доказування розподіляється таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач відсутність його вини в заподіянні шкоди.

У відповідності до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що згідно довіреності від 24.05.2016 року, виданої МП Vealisa, ОСОБА_2 управляв автомобілем «Volkswagen Passat», д/з ANJ495. /т.1 л.с.130/

Згідно п.п. 1,2 пункту 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

У відповідності до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до правового Висновку Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі № 6-954цс16 від 26.10.2016 року, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його.

При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

За таких обставин, позивач має абсолютне право на звернення саме до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Таким чином, враховуючи встановлену в судовому порядку на підставі постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 жовтня 2016 року по справі №495/7849/16-п вину заподіювача шкоди ОСОБА_2 , досліджений причинно-наслідковий зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками, наявність механічних пошкоджень автомобіля «ВАЗ-217030», д/з НОМЕР_5 , внаслідок вчиненої 30.06.2016 року з вини відповідача дорожньо-транспортної пригоди, прийнявши до уваги той факт, що матеріалами справи спростовані ствердження представника відповідача про ймовірність спричинення пошкоджень автомобілю вже після ДТП 30.06.2016 року та до проведення експертного дослідження, суд приходить до висновку, що реальні матеріальні збитки, що встановлені висновком експертного авто товарознавчого дослідження, збитки понесені нею за послуги евакуатора та зберігання на майданчику, збитки, що позивач понесла за проведення оцінки її транспортного засобу та досліджень нанесення їй тілесних ушкоджень внаслідок ДТП мають бути відшкодовані відповідачем в повному обсязі, а тому позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 67654,81 грн є обґрунтованим та підлягаючими задоволенню.

Позивач у своєму позові також зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй було заподіяна моральна шкода, яка виражається у фізичному болю та стражданнях, пов`язаних з ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, у погіршенні сну та апетиту, появі головного болю, окрім того вказала, що вона має важко хвору доньку інваліда з дитинства ОСОБА_4 ОСОБА_5 1984 року народження /діагноз: дитячий церебральний параліч квадраплегія/, яку у зв`язку з аварією не змогла оздоровити, та надати іншу допомогу. Моральну шкоду оцінює в 50 000 грн.

В якості обґрунтування вказаного надала до матеріалів справи виписний епікриз № 7317 стосовно історії хвороби доньки, направлення КЗ «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня» ОСОБА_6 на лікування, свідоцтво про зміну прізвища позивача, квитанції про придбання інвалідного крісла на доньку. /т.2 л.с.106-109/.

Окрім того, суд приймає до уваги, що дійсно спричиненою шкодою самій позивачці було нанесено легких тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку, забиття шийного та поясничного відділу хребта пошкодження голені, синці на нозі.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, зокрема моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статі.

Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової ) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

У сенсі розуміння ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, так як ОСОБА_1 безсумнівно пережила моральні страждання, психічне хвилювання як під час ДТП, внаслідок ушкодження її майна, так і після пригоди у вигляді отриманих тілесних ушкоджень.

З врахуванням фактичних обставин справи, характеру та обсягу спричинених моральних страждань, принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , визначивши її розмір у сумі 15 000 гривень.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки підлягають частковому задоволенню , а саме в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 67654,81 грн, моральної шкоди у розмірі 15000 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача, того, що вона звільнена від сплати судового збору за подачу до суду позовної заяви, підлягає також стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187,1192 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30.06.2016 року у розмірі 67654,81 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , судовий збір у розмірі 768,40 грн на користь держави.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_7 , РНОКПП: НОМЕР_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 06 грудня 2019 року.

СУДДЯ: