КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №359/7976/15 Головуючий 1 інстанція -Борець Є.О.
Провадження № 22-ц/824/1520/2019 Доповідач 2 інстанція - Кулішенко Ю.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 березня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.

за участю секретаря: Зубленка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Ревне» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоінтеком», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Клуб», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бориспільська районна державна адміністрація Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ревне» про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що їй належить на праві власності земельна частка (пай) розміром 3,75 умовних кадастрових гектарів в землі, що перебувала в колективній власності КСП «Комунар». Згідно зі схемою розподілу земельних часток (паїв) позивач має право на приватизацію земельної ділянки, позначеної №111. Водночас, під час розробки технічної документації із землеустрою стало відомо про те, що на межі цієї ділянки накладаються межі іншої земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, яка належить ТОВ «Аеро-Клуб» на підставі договору купівлі-продажу від 17 червня 2008 року та державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 10 липня 2008 року. Ця обставина перешкоджає позивачу здійснити право на приватизацію розпайованої земельної ділянки.

Просила визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, виданий 22 травня 2008 року ТОВ «Екоінтерком»; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 17 червня 2008 року між ТОВ «Екоінтерком» та ТОВ «Аеро-Клуб»; а також визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданий 10 липня 2008 року ТОВ «Аеро-Клуб».

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2018 року позов задоволено.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, виданий 22 травня 2008 року товариству з обмеженою відповідальністю «Еко-інтерком».

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 17 червня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Екоінтерком» та товариством з обмеженою відповідальністю «Аеро-Клуб», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою Інною Петрівною та зареєстрований в реєстрі за №2525.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданий 10 липня 2008 року товариству з обмеженою відповідальністю «Аеро-Клуб».

Не погоджуючись з вказаним рішенням ТОВ «Ревне» подало апеляційну скаргу та просило рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування скарги зазначає, що при призначені судової експертизи по даній справі було використано координати поворотних точок меж земельної ділянки, які не є достовірним доказом по справі. оскільки в матеріалах справи відсутня інформація щодо джерела походження цих координат і чи є ці координати правильними. Тому висновок експерта не є належним та допустимим доказом. Зазначає. що суд першої інстанції неправильно застосував норми ч. 5 ст. 116 ЗУ України. ч. 1ст. 203, ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 319 ЦК України.

Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів чинних на час вчинення окремих процесуальних дій , розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції наведеним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай) розміром 3,75 умовних кадастрових гектарів в землі, що перебувала в колективній власності КСП «Комунар». Згідно зі схемою розподілу земельних часток (паїв) він мав право на привати-зацію земельної ділянки, позначеної №111.

26 березня 2001 року ОСОБА_5 отримав державний акт НОМЕР_3 на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,88 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ревненської сільської ради Бориспільського району (а.с.10 т.1).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 червня 2007 року вказаний державний акт на право приватної власності на землю був визнаний недійсним. (а.с.11 т.1)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 16 грудня 2013 року (а.с.12 т.1) за його дочкою ОСОБА_3 було визнано право на земельну частку (пай) розміром 3,75 умовних кадастрових гектарів в землі, що пере-бувала в колективній власності КСП «Комунар». У такий спосіб вона набула право на приватизацію земельної ділянки, яка в схемі розподілу земельних часток (паїв) позначена за №111.

Розпорядженням Бориспільської РДА №284 від 11 квітня 2014 року (а.с.14 т.1, а.с.30 т.2) позивачу був наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ревненської сільської ради Бориспільського району.

22 травня 2008 року ТОВ «Екоінтерком» отримав державний акт НОМЕР_4. на право власності на земельну ділянку У такий спосіб ТОВ «Екоінтерком» набув право власності на земельну ділянку площею 2,4765 га з кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства, розташовану в адміністративних межах Ревненської сільської ради Бориспільського району.

17 червня 2008 року ТОВ «Екоінтерком» уклав з ТОВ «Аеро-Клуб» договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.54 т.1), за яким ТОВ «Екоінтерком» від-чужив у власність ТОВ «Аеро-Клуб» земельну ділянку площею 2,4765 га з кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства, розташовану в адміністративних межах Ревненської сільської ради Бориспільського району.

10 липня 2008 року ТОВ «Аеро-Клуб» отримав державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 10 липня 2008 року (а.с.53 т.1).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «Екоінтерком» незаконно набуло право власності на земельну ділянку площею 2,4765 га з кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства, розташовану в адміністративних межах Ревненської сільської ради Бориспільського району. Тому ТОВ «Екоінтерком» не мало права розпоряджатись цим об'єктом нерухомого майна. Ця обставина свідчить про те, що укладений ним договір купівлі-продажу земельної ділянки суперечить ч.1 ст.319 ЦК України.

З вказаним висновком погоджується колегія суддів виходячи з наступного:

Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України в редакції, чинній на той час, надання у користування або у власність земельної ділянки, що перебувала у користуванні або у власності іншої особи, провадилась лише після вилучення її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як роз'яснив Європейський суд з прав людини, при з'ясуванні змісту поняття «майно» недостатньо керуватись національним законодавством, адже поняття «майно», як і «власність» має досить широке тлумачення та охоплює цілу низку економічних інтересів (активів) - як матеріальних, так і не матеріальних. Зокрема, у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» під майном розуміються «правомірні очікування» та «законні сподівання».

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодер-жання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

З висновку експерта №1-30/08 від 30 серпня 2016 року вбачається, що на межі земельної ділянки, розпайованої ОСОБА_5 та яку має намір приватизувати позивач, накладаються межі земельної ділянки площею 2,4765 га з кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства, розташованої в адміністративних межах Ревненської сільської ради Бориспільського району. (т.2 а.с.1-13). Ця обставина додатково підтверджується копією протоколу проведення перевірки електронного документа №ПП-014 від 23 жовтня 2014 року та копією рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру №РВ-014 від 23 жовтня 2014 року (а.с.19, 20 т.1).

Матеріали справи не містять доказів того, що вказана земельна ділянка у встановленому порядку вилучалась з колективної власності КСП «Комунар». Набуття цієї земельної ділянки у власність ТОВ «Екоінтерком» відбулось з істотним порушенням ч.5 ст.116 ЗК України.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з метою відновлення законності належить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, виданий 22 травня 2008 року ТОВ «Екоінтерком», що перешкоджає ОСОБА_3 здійснити право на приватизацію розпайованої земельної ділянки, на що вона має цілком правомірні та законні сподівання.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції при призначені експертизи використав координати поворотних точок меж земельної ділянки. які не є достовірним доказом безпідставні.

З висновку експертизи вбачається, що для проведення експертизи було надано державний акт на право власності ТОВ «Аеро-Клуб» на земельну ділянку 2,4765 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення підсобного сільського господарства; кадастровий план та координати поворотних точок меж земельної ділянки. Також при проведені експертизи було використано кадастровий план земельної ділянки, що передавалась у власність ОСОБА_3

При проведенні експертизи ТОВ «Аеро- клуб» не надано доказів того, що координати поворотних точок меж земельної ділянки, що були надані експертам не є достовірними. Таких доказів не було додано і до апеляційної скарги.

Колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ревне» залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 25 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: