УХВАЛА

06 грудня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про розірванн шлюбу та визнання квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 48 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , поділ майна подружжя, визнання права власності ОСОБА_1 на Ѕ частину зазначеної квартири та визнання права власності ОСОБА_5 на Ѕ частину зазначеної квартири.

19 грудня 2017 року суддею Приморського районного суду м. Одеси Бойчуком А.Ю. постановлено ухвалу, відповідно до якої відкрито провадження по цивільній справі за зазначеним позовом ОСОБА_1

24.09.2018 року адвокатом Петренко О.В. Адабаш С.А. подано до суду заяву про зміну підстав позову, при цьому питання про прийняття її до розгляду судом взагалі не вирішувалось.

12.11.2018 року третіми особами - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не вступали до участі у справі, оскільки не подавали окремих заяв про це, та були зазначені позивачем у якості третіх осіб у заяві про зміну підстав позову, що не приймалась судом до розгляду, було подано позов до ОСОБА_3 , Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа на стороні позивачів ОСОБА_1 , про визнання протиправною бездіяльності та визнання права власності.

У судовому засіданні 16.11.2018 року судом до вирішення питання про прийняття заяви про зміну підстав позову поставлено на обговорення питання про прийняття до розгляду позову третіх осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа на стороні позивачів ОСОБА_1 , про визнання протиправною бездіяльності та визнання права власності.

Ухвалами суду (головуючий суддя Бойчук А.Ю.) від 16.11.2018 року відмовлено у прийнятті зазначеного позову третіх осіб та закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та розірвання шлюбу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 14.03.2019 року задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 Аксентіївни, діючої в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року, якою відмовлено у прийнятті позову третіх осіб, скасовано, матеріали цивільної справи №522/22940/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 , діючої в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2018 року повернуто до Приморського районного суду м. Одеси для продовження розгляду.

03.04.2019 року відповідно до протоколу авторозподілу від 02.04.2019 року зазначену цивільну справу передано на розгляд судді Єршовій Л.С.

08 квітня 2019 року суддею Приморського районного суду м. Одеси Єршовою Л.С. постановлено ухвалу, відповідно до якої (з урахуванням ухвали від 07 червня 2019 року про виправлення описки, ухвали від 06.12.2019 року про виправлення описки) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна подружжя прийнято до провадження.

Судом, після прийняття справи до провадження встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України (в редакції, що діяла на час подання позову 06.12.2017 року).

Суд застосовує норми ЦПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017 року, оскільки позов до ОСОБА_3 ОСОБА_1 подала 06.12.2017 року.

Згідно з п. 11 Перехідних положень ЦПК України у редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог ч.5 ст.119 ЦПК України (в редакції, що діяла на час подання позову) до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому судом встановлено, що під час подання позову позивачем сплачено судовий збір: 640,00 грн. за вимоги про розірвання шлюбу, 4800,00 грн. за інші позовні вимоги (визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя шляхом визнання права власності).

Вимога про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя є немайновою вимогою, вимога про поділ майна подружжя шляхом визнання права власності майновою вимогою.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на час подання позову) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, окрім судового збору за вимогу про розірвання шлюбу, який вірно сплачений позивачкою, вона повинна була ще сплатити (відповідно до ставок, що діяли у 2017 році) 640,00 грн. за немайнову вимогу (визнання майна спільною сумісною власністю подружжя) та за майнову вимогу (поділ майна подружжя шляхом визнання права власності) 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн. та 8000,00 грн. відповідно).

Згідно з ч. 2 ст. 80 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час подання позову) якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням передоплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Аналогічна норма (ч. 2 ст. 176) наявна в ЦПК України, що набрав чинності з 15 грудня 2017 року.

Суддя зазначає, що визначена позивачем ціна позову (1000000,00 грн.) вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна (квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 48 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м.), при цьому оскільки позивачем не надано до суду оцінку вартості квартири, тому згідно з ч. 2 ст. 80 ЦПК України (в редакції, що діяла на час подання позову) попередньо визначає розмір судового збору - 8000,00 грн. (за майнові вимоги).

Таким чином, разом за вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна позивачка повинна була сплатити судовий збір у розмірі 8640,00 грн., а нею сплачено лише 4800,00 грн., тобто доплаті підлягає сума у розмірі 3840,00 грн.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (в редакції, що діяла на час подання позову) суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Аналогічна норма наявна і в чинном ЦПК України (ч. 11-13 ст. 187).

Враховуючи викладене, зазначену позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачу строк - п`ять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: доплати судового збору у розмірі 3840,00 грн.

Керуючись ст.ст. 185, 187, 258-260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - п`ять днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у встановлений строк, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.С. Єршова