Ухвала

02 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 520/8297/17

провадження № 61-15749ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Штелик С. П. у справі за позовом ОСОБА_1 до Морського торгівельного порту «Чорноморськ» про прийняття до нового розгляду позовів, видання наказу про розірвання трудового договору, стягнення заробітної плати та компенсації за вимушений прогул, видачу трудової книжки, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 липня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 липня 2019 року залишено без руху, запропоновано заявнику та надано строк для усунення її недоліків до 30 вересня 2019 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

27 вересня 2019 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді-доповідача Верховного Суду Штелик С. П., яка обґрунтована тим, що остання безпідставно відмовляє йому у доступі до правосуддя та оскарження судового рішення у касаційному порядку, вимагає від нього сплати судового збору, хоча він звільнений від його сплати з підстав, визначених пунктом 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки його справа не відноситься до трудового спору, а є кримінальним злочином, що є підставою для звільнення від сплати судового збору.

У зв`язку з цим, заявник вважає, що зазначені обставини викликають сумніви в неупередженості судді Штелик С. П.

Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Штелик С. П. визнано необґрунтованою.

В ухвалі суду зроблено висновок, що зміст та доводи заяви ОСОБА_1 , про відвід судді-доповідача Штелик С. П. від участі у розгляді справи не свідчать про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України для відводу судді, а зводиться до незгоди заявників із прийнятим суддею рішенням.

Відповідно до частин другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді-доповідача Штелик С. П. передано судді Верховного Суду Петрову Є. В. у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що суддя-доповідач Штелик С. П. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді.

Той факт, що суддя-доповідач Верховного Суду Штелик С. П. прийняла ухвалу про залишення без руху касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 липня 2019 року для усунення недоліків, не є підставою для висновку про упередженість судді.

Із заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Штелик С. П. вбачається, що в ній викладено незгоду зі змістом ухвали Верховного Суду від 27 серпня 2019 року, що не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді-доповідача Штелик С. П.

Отже, передбачені законом підстави для відводу судді відсутні, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

Суд оцінює обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Таким чином, незгода сторони з рішеннями суду, що прийняте в межах його повноважень, не може слугувати підставою для його відводу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Верховного Суду Штелик С. П. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров