Справа № 347/132/19
Провадження № 22-ц/4808/479/19
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

доповідача Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.

секретаря Турів О.М.

з участю ОСОБА_2 її адвоката ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду від 14 лютого 2019 року, ухвалене суддею Крилюк М.І. в м.Косів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги мотивовані тим, що перебуваючи з ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено. Неповнолітні діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. На даний час відповідач проживає окремо від сімї та не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 є учнем 1-го класу, а ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує дошкільний заклад, на що потрібні додаткові витрати. Крім того діти періодично потребують лікування, на що також потрібні кошти. Посилаючись на те, що відповідач є батьком дітей, працездатний, в добровільному порядку кошти на утримання неповнолітніх дітей не надає, участь у вихованні не бере, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2200 грн щомісячно та на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1800 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення із часу звернення із позовною заявою до суду до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Косівського районного суду від 14 лютого 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 грн щомісячно та на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Стягнуто з ОСОБА_4 768,40 грн судового збору. Стягнення аліментів розпочато з 23.01.2019 року.

На дане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 по 2200 грн щомісячно та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1800 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення із часу звернення із позовною заявою до суду до досягнення дітьми повноліття, вказуючи на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, відповідач працює у філії Косівського РЕМ АТ «Прикарпаттяобленерго», отримує стабільний заробіток, тому має можливість сплачувати аліменти. ОСОБА_4 має у власності нерухоме та рухоме майно. Крім того, він систематично вчиняє протиправні дії, пошкоджує майно та вчиняє насильство в сімї. Вона самостійно займається вихованням та матеріальним утриманням дітей, що підтверджується квитанціями про сплату особисто банківської плати в ДНЗ та Яблунівський ліцей. На час прийняття рішення рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років становить 1626 грн, а на дитину віком від 6 до 12 років 2027 грн. Суд першої інстанції, приймаючи рішення про стягнення аліментів менше рекомендованих, належним чином не обґрунтував встановлених сум.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

ОСОБА_4 проти вимог апеляційної скарги заперечує, просить залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач є працездатним, має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Проте у добровільному порядку не надає кошти на утримання дітей. Тому суд стягнув із відповідача на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 грн щомісячно та на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 1000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття.

Висновок суду не повністю відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Судом установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 05 січня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.10).

За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2( а.с.12, 13) .

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов №10 виконавчого комітету Яблунівської селищної ради від 22.01.2019 року ОСОБА_2 постійно проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_6 (а.с.17)

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2019 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції, відповідно до ст. 182 СК України не повністю врахував матеріальний стан відповідача та прийшов правильного висновку, що останній є молодою, працездатною особою і спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей.

Разом з тим, суд вважає, що при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей не звернув уваги, що позивач має постійне місце праці, його дохід за 2018 рік становив 242835 грн і після сплати прибуткового податку та інших обовязкових платежів дохід відповідача становив 16290 грн щомісячно (242835 х 19,5 % - 47352 = 195483 : 12), що підтверджується даними, які містяться у довідці №865 від 05.07 2018 р та №253 від 25.02.2019 року виданій ПАТ «Прикарпаттяобленерго».

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у визначеному позивачкою розмірі.

Тому оскаржуване рішення слід змінити та збільшити визначений розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1500 грн до 2200 грн щомісячно та на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1000 грн до 1800 грн щомісячно до досягнення ними повноліття.

Крім того, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, суд зобов'язаний був врахувавши всі обставини, визначити зразу належний розмір, а не встановивши конкретний розмір у твердій грошовій сумі, всупереч вимогам ч. 2 ст. 182 СК України додатково встановлювати мінімальний розмір стягуваних аліментів.

За таких обставин рішення суду в частині визначення мінімального розміру стягуваних аліментів слід змінити, та виключивши з резолютивної частини рішення слова "але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1, 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції таким, що постановлено з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, тому його в частині визначення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей слід змінити та збільшити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визначеного судом в розмірі з 1500 грн до 2200 грн щомісячно та на утримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 з визначеного судом в розмірі з 1000 грн до 1800 грн щомісячно починаючи з 23.01.2019 року і до досягнення ними повноліття.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Косівського районного суду від 14 лютого 2019 року змінити та збільшити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визначеного судом в розмірі з 1500 грн до 2200 грн щомісячно та на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 з визначеного судом в розмірі з 1000 грн до 1800 грн щомісячно починаючи з 23.01.2019 року і до досягнення ними повноліття.

Виключити з резолютивної частини рішення частину речення з зазначенням "але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складено 28 березня 2019 року.

Судді: В.Д.ОСОБА_1Бойчук

ОСОБА_7