КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 381/252/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5506/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Литвиненко Олени Леонідівни в інтересах акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2019 року у складі судді Соловей Г.В.,

у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТКБ «ПриватБанк») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник АТКБ «ПриватБанк» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ціна позову становить 24 672 грн. 37 коп., а отже, дана справа є малозначною. При цьому, позовну заяву підписано представником позивача ОСОБА_1, яка має процесуальну дієздатність, на підставі довіреності № 3415-К-Н-О від 09 серпня 2018 року, яка є дійсною та відповідає вимогам ст. 246 ЦК України, та якою передбачено право останньої підписувати та подавати позовні заяви до судів. Посадове становище підписанта зазначено у довіреності. Довіреність є чинною до 09 серпня 2019 року. Тобто, до суду надана довіреність повноважного представника з відповідними повноваженнями, що вказує на те, що на час подачі позовної заяви вимоги цивільного процесуального законодавства позивачем дотримано у повному обсязі та підстави для повернення позовної заяви - відсутні.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи подану по справі позовну заяву, районний суд виходив з того, що до матеріалів позовної заяви не додано доказів, що підтверджують повноваження представника позивача ОСОБА_1

Між тим, з такими висновками місцевого суду погодитися неможливо, враховуючи таке.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, встановлено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно ч. 3 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Підстави припинення представництва за довіреністю визначені в ст. 248 ЦК України, згідно положень якої звільнення особи, яка видала довіреність, з посади керівника юридичної особи і призначення на цю посаду іншу особу - не встановлює правовий наслідок припинення представництва за довіреністю виданої особою яка звільнилася.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Зі справи убачається, що ОСОБА_1, згідно повноважень, викладених у довіреності, було надано право у повному обсязі представляти інтереси банку, в тому числі з правом пред'явлення позову та засвідчення необхідних документів. Вказана довіреність підписана Першим Заступником Голови Правління банку ОСОБА_5 (а.с.4).

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначено, що позов подано представником позивача за довіреністю, однак за відсутністю доказів, як адвоката, що є наслідком підписання заяви особою, яка не має повноважень на її підпис у зв'язку з чим вона підлягає поверненню особі, яка її подала.

Положенням частини другої статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Разом з тим, районний суд в порушення згаданого закону, встановивши, що подана по справі скарга підписана представником позивача за довіреністю ОСОБА_1 і до позову додано копію довіреності, визнав неналежним долучену довіреність в частині відсутності відомостей про те, що представник є адвокатом.

При цьому, колегія суддів враховує й те, що на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України у випадку сумніву у наявності повноважень представника, на ім'я якої видана довіреність на представлення інтересів з правом подачі процесуальних документів, районний суд повинен був залишити позовну заяву без руху й запропонувати скаржнику надати необхідні документи.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Частиною четвертою статті 131-2 Конституції України передбачено, що Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 24 672 грн. 37 коп., що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921 грн. x 100 = 192 100 грн.).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до закону.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про обов'язкову участь у справі адвоката як представника АТ КБ «ПриватБанк» є передчасним. Справа є малозначною, а тому представником банку може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність.

Колегія суддів визнає поспішними висновки районного суду про наявність правових підстав до повернення поданої по справі позовної заяви позивачу.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, а справа - направленню до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Литвиненко Олени Леонідівни в інтересах акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 березня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: