Ухвала
28 березня 2019 року

м. Київ

справа № 2-1507/07

провадження № 61-6075ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року в справі за позовом військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за належне до видачі речове майно,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2019 року військова частина НОМЕР_1 звернулася через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року (надіслано судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 23 грудня 2016 року та оприлюднено 27 грудня 2016 року) відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 червня 2007 року.

Аналіз змісту оскаржуваної ухвали свідчить про те, що вона була постановлена в результаті розгляду, зокрема, апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 .

У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Військова частина НОМЕР_1 зазначає, що апеляційним судом не було належним чином повідомлено заявника про розгляд та результати розгляду даної справи. Про постановлення апеляційним судом Львівської області оскаржуваної ухвали заявник дізнався лише 30 травня 2017 року.

12 червня 2017 року військовою частиною НОМЕР_1 було подано касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 грудня

2016 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 жовтня 2017 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 визнано неподаною та повернуто заявнику (копію ухвали додано до касаційної скарги). Відсутність державного фінансування на сплату судового збору завадила заявнику повторно подати касаційну скаргу у 2018 році.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Враховуючи викладене, військовій частині НОМЕР_1 достеменно було відомо про оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції з 12 червня 2017 року (первісного звернення заявника із касаційною скаргою), однак заявник звернувся повторно до суду із касаційною скаргою лише у березні 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження більш ніж один рік.

Заявник був обізнаний про ухвалення оскаржуваного судового рішення, однак, діючи на власний розсуд, жодних дій щодо його вчасного оскарження не вчиняв протягом тривалого часу.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

Виключні випадки передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України, які перешкоджають відмові у відкритті касаційного провадження, заявником у не обґрунтовані.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня

2010 року).

Оскільки касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 подана до Верховного Суду після спливу більше ніж одного року з дня складення повного тексту судового рішення, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року в справі за позовом військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за належне до видачі речове майно.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило