Справа № 500/8462/18
Провадження № 2/500/774/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, яким просили визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право на закінчення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, площею 0,0321 га, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , переданої на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 315 VI від 28 січня 2011 року у власність ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно за спадкодавцем.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивачів надала суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву якою справу просить розглянути за його відсутності та якою заперечує проти задоволення позовних вимоги, мотивуючи тим, що після звернення позивачів до Ізмаїльської міської ради із заявою про завершення процедури приватизації, Ізмаїльською міською радою було прийнято рішення 26 квітня 2019 року за № 5182 пі «Про відмову у наданні дозволу громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на закінчення процедури приватизації земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 » у зв`язку із невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.09.2019 року закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Ізмаїльської міської ради від 28.01.2011 року за № 315 VІ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельну ділянку», затверджено розроблену документацію із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_4 , ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, площею 0,0627 га, за адресою: АДРЕСА_1 . Передано громадянці ОСОБА_3 безкоштовно в приватну власність земельну ділянку площею 0,0321 га по АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель. А також, вирішено видати громадянці ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.12.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на закінчення приватизації та отримання правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, площею 0,0321 га, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , згідно рішення Ізмаїльської міської ради № 315 VI від 28 січня 2011 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 46826579 від 21.02.2017 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є:

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 26.06.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 28.10.2000 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, згідно якого ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 14.01.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, згідно якого ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 »;

- син ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 06.07.2012 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено судом, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , що підтверджено записом в будинковій книзі на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 , тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

В свою чергу, відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності певних юридичних фактів у їх сукупності. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_3 розпочала процедуру приватизації на земельну ділянку, площею 0,0321 га, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради 43 сесії VІІ скликання від 26 квітня 2019 року за № 5182 пі «Про відмову у наданні дозволу громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на закінчення процедури приватизації земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 » у зв`язку із невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на закінчення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,0321 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 79-1 Земельного Кодексу України: формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 4 ст. 79-1 Земельного Кодексу України - земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру, передбачених цим законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Встановлені судом обставини підтверджують, що за життя спадкодавець розпочав процес приватизації, земельні ділянки були сформовані, утім не завершив, у зв`язку із смертю, а оскільки такі права не пов`язані нерозривно із спадкодавцем отож вони увійшли до складу спадщини.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , будучи спадкоємцями за законом, у рівних частках успадкували спадкове майно, яке залишилось після смерті матері, отож набули прав, які увійшли до спадкової маси, а оскільки здійснення державної реєстрації входить до процесу приватизації та набуття особою у власність земельної ділянки, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд дійшов висновку про задоволення позовних.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області від 19.02.2015 року, РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 03.10.1997 року, РНОКПП НОМЕР_9 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) до Ізмаїльської міської ради Одеської області (розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Суворова, 62, ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право на завершення процедури приватизації та реєстрації на своє ім`я правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, площею 0,0321 га, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , передану на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 315 VI від 28 січня 2011 року у власність ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.12.2019 року.

Суддя: О.О.Бурнусус