ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року

м. Харків

справа № 627/343/18

провадження № 22-ц/818/2280/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 25 лютого 2019 року, ухвалене суддею Вовк Л.В., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності.

Позов мотивований тим, що у 2007 р. вона придбала у ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , який належав бабі відповідача ОСОБА_4 . В цьому ж році вона вселилася до вказаного будинку й проживає в ньому по даний час без реєстрації, утримує вказане майно, оплачує вартість комунальних послуг, здійснює ремонт будинку. Під час придбання у відповідача вказаного будинку договір купівлі-продажу між нею та ОСОБА_3 у письмовій формі укладено не було та право власності позивача на вказаний будинок не реєструвалося. Відповідач не може зареєструвати також за собою право власності на вказаний будинок , оскільки відсутні правовстанолюючі документи на нерухоме майно. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що оформити право власності на будинок не має можливості, оскільки відсутні будь-які правовстановлюючі документи на нього, кошти відповідач за купівлю-продаж будинку отримала, просить визнати за нею право власності на зазначений будинок в порядку набувальної давності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явилася , подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 . в судове засіданні не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності , проти позову не заперечувала.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 25 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Не погодившись із зазначеним заочним рішенням, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм процесуального права, просять вказане рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В апеляційній скарзі позивачка посилається на ті ж самі обставини, що викладені у позовній заяві.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 травня 2019 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Залишаючи позов ОСОБА_1 без задоволення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що в 2007 році між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була досягнута усна домовленість про купівлю в останньої житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , на підставі якої, як стверджує позивач, вона сплатила відповідачу грошові кошти за вказаний будинок та почала проживати у вказаному будинку. Договір купівлі-продажу між сторонами у письмовій формі укладено не було та право власності позивача на вказаний будинок не реєструвалося.

В матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_3 про те, що вона 18 жовтня 2007 року отримала від позивача грошові кошти у сумі 5 000 грн. за продаж будинку.

Як вбачається з довідки РКП « Краснокутське БТІ» від 20 лютого 2018 року право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна не зареєстровано.

Відповідно до довідки Олексіївської сільської ради від 16 березня 2018 року ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації місця проживання в житловому будинку АДРЕСА_1 , який обліковується за вказаною адресою за ОСОБА_4 по цей час.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина.

Відповідач ОСОБА_2 , яка є онукою померлої, звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , де була відкрита спадкова справа №237.

Постановою нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори від 02 березня 2018 року ОСОБА_3 було відмовлено у оформленні спадкових прав після ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом частини 1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За змістом зазначеної норми для набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю необхідне добросовісне заволодіння і наявність умов, які б свідчили про те, що встановити попереднього власника не має можливості, а майно, на яке претендує особа, надійшло до неї законно. Мова йде про ситуації, коли власник майна не заявляє про своє право уже тривалий час, тобто фактично відмовляється від цього майна.

Набувальна давність не стосується випадків заволодіння чужим майном обманним або злочинним шляхом.

Набувальна давність поширюється на випадки фактичного володіння чужим майном.

Для правильного вирішення спору, пов`язаного з правом власності в силу набувальної давності, слід належним чином встановлювати обставини, що мають значення для справи, та враховувати, зокрема, наступне: - задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст.344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; - за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий.

Матеріали справи свідчать, що позивачу було відомо, що ОСОБА_2 як спадкоємець після смерті ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а саме успадкування спірного будинку та постановою нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори від 02 березня 2018 року ОСОБА_3 було відмовлено у оформленні спадкових прав після ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Таким чином власником спірного житлового будинку залишилася ОСОБА_4 .

Оскільки ОСОБА_1 знала, що власником спірного домоволодіння залишилася ОСОБА_4 , тому безтитульність та добросовістність як початковий елемент заволодіння майном була відсутня, а тому підстав для визнання за позивачем права власності на спірний будинок за набувальною давінстю немає.

Крім того, як на підставу своїх вимог позивач посилається саме на наявність цивільно-правового договору між ОСОБА_3 та нею, що у свою чергу виключає можливість визнання за позивачем права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Оскільки доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суд, яке ухвалене з дотримання вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 25 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 29 липня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.В. Котелевець

О.Ю.Тичкова