ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2804/18 Номер провадження 22-ц/814/2941/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М., Дряниця Ю.В.,

секретар Зеленська О.І.,

з участю позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Кондрик Н.Г., представників відповідача Козак Н.В., Кравченко Р.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та акціонерного товариства «Укртранснафта»

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09 вересня 2019 року, постановлене суддею Андрієць Д.Д. (повний текст складено 12 вересня 2019 року),

по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укртранснафта» про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

20.04.2018 ОСОБА_1 звернувся в суд із указаним позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 22.06.2018, просить:

- визнати незаконними та скасувати накази заступника генерального директора ПАТ «Укртранснафта» - директора філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» Величка В.В. щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності від 28.03.2018 №214, від 04.05.2018 №330, від 07.05.2018 №336, від 17.05.2018 №358, від 21.05.2018 №363, а також від 01.06.2018 №404 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором (посадовою інструкцією) та правилами внутрішнього трудового розпорядку товариства та наказ по особовому складу №177-к від 01.06.2018 про звільнення з підстав п.3 ст.40 КЗпП України;

- поновити на посаді начальника транспортного відділу філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта»;

- визнати недійсним запис у трудовій книжці за порядковим номером №18 від 01.06.2018 про звільнення з підстав систематичного невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором (посадовою інструкцією) та правилами внутрішнього трудового розпорядку товариства згідно п.3 ст.40 КЗпП України;

- стягнути з акціонерного товариства «Укртранснафта» філія «Придніпровські магістральні нафтопроводи» середній заробіток станом на 22.06.2018 за час вимушеного прогулу у розмірі 16 101,00 грн., без врахування сплати податків та обов`язкових платежів, моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн. та судові витрати у сумі 5 704,80 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він, ОСОБА_1 , з 2012 року призначений на посаду начальника транспортного відділу філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта», діяльність якого регламентована посадовою інструкцією, статутом товариства, його наказами і розпорядженнями, положенням про філію «ПДМН», наказами і розпорядженнями вищих органів влади (управління), Положенням про транспортний відділ.

Заперечує правомірність застосованих до нього заходів дисциплінарного стягнення та вважає їх обумовленими зміною керівництва у головному офісі АТ «Укртранснафта». Наголошує, що він дотримувався виробничої дисципліни, не допускав порушень при виконанні посадових обов`язків, регламентованих указаними актами, здійснював належний контроль за виконанням завдань та функцій підпорядкованого йому відділу. Вважає, що оскаржувані накази прийняті без законних підстав та з порушенням ст.148 КЗпП України щодо строків застосування дисциплінарного стягнення. Факти порушень спростовує актами приймання-передачі робіт. Враховуючи, що втрата чинності наказом від 28.03.2018 №214 відбулася в ході судового розгляду даної справи, продовжує наполягати на його незаконності з наведених підстав та наголошує, що обставини проступку викладені у наказі від 04.05.2018 №330 є ідентичними підставам притягнення до дисциплінарної відповідальності за наказом від 28.03.2018 №214.

Накази від 01.06.2018 №404 та №177-к про звільнення з підстав, передбачених п.3 ст.40 КЗпП України, також вважає прийнятими з порушенням вимог законодавства, як такі, що немістять конкретних обставин, які б свідчили про існування підстав для накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення. Тому вимагає поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09 вересня 2019 року частково задоволено позов ОСОБА_1

Визнано прийнятий заступником генерального директора Товариства - директором філії «ПДМН» Величко В.В. наказ №214 від 28.03.2018 про оголошення ОСОБА_1 догани та позбавлення права на отримання премії на 100% за виконання ключових показників ефективності(КПЕ) за березень 2018 року незаконним.

Визнано незаконними та скасовано накази заступника директора з організаційно-адміністративних питань по філії «ПДМН» Величко В.В.: №330 від 04 травня 2018 року про оголошення догани; №336 від 07 травня 2018 року про оголошення догани; №358 від 17 травня 2018 року про оголошення догани; №363 від 21 травня 2018 року про оголошення догани; №404 від 01 червня 2018 року про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором(посадовою інструкцією) та правилами внутрішнього трудового розпорядку товариства.

Визнано незаконним та скасовано наказ заступника директора з організаційно-адміністративних питань по філії «ПДМН» Величко В.В. від 01 червня 2018 року №177-к про звільнення ОСОБА_1 з підстав, передбачених п.3 ст.40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника транспортного відділу філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» Акціонерного товариства «Укртранснафта».

Стягнуто з Акціонерного товариства «Укртранснафта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.06.2018 по 09.09.2019 включно в сумі 315964,16 грн. з наступним вирахуванням із цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн., судові витрати в сумі 18657,30 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Укртранснафта» на користь держави судовий збір в сумі 1409,60 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за один місяць.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що, притягаючи до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , роботодавець не довів фактів порушення ним своїх безпосередніх обов`язків, що виключає можливість притягнення його до дисциплінарної відповідальності за їх не виконання та подальше звільнення. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу обрахований судом з урахуванням п.2.8 Порядку №100, а моральна шкода з огляду на засади справедливості та розумності в розмірі 10 000,00 грн.

Враховуючи, що рішення суду, як уповноваженого на розгляд трудового спору органу про поновлення на попередній роботі, є самостійною підставою для внесення до трудової книжки відповідних відомостей, підстави для визнання недійсним запису в трудовій книжці за порядковим номером 18 від 01.06.2018 про звільнення з роботи відсутні.

Із рішенням районного суду не погодилися сторони.

Відповідач акціонерне товариство «Укртранснафта», в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає, що районний суд протиправно не з`ясував трудові обов`язки ОСОБА_1 , як начальника транспортного відділу, не встановив, у чому конкретно проявилися порушення, які стали приводом для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та які локальні нормативні акти роботодавця не були ним дотримані. Без з`ясування вказаних обставин вважає хибними висновки суду першої інстанції щодо порушень ст.ст.139,147 КЗпП України.

Враховуючи наявність попередніх дисциплінарних стягнень, які не втратили юридичної сили, вважає, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення правомірно застосовано до позивача за систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених посадовою інструкцією, що виключає підстави стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заперечує наявність підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між погіршенням стану здоров`я позивача та діями відповідача. Вважає неналежним доказом судово-психологічну експертизу від 29.10.2018, яка проводилася за ініціативою позивача, як заінтересованої сторони, без попередження експертів про кримінальну відповідальність.

Звертає увагу на порушення судом першої інстанції ст.49, пп.8 ч.1 ст.257 ЦПК України та ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі просить змінити рішення районного суду в частині розміру моральної шкоди, та стягнути з відповідача на його користь 500 000,00 грн.

Вважає, оскільки факт порушення його трудових прав доведений, тому відповідно до ст.237-1 КЗпП України він має право на відшкодування моральної шкоди. Заявлений ним розмір моральної шкоди підтверджено висновком судово-психологічної експертизи від 29.10.2018, який складений фахівцями Полтавського відділення Харківського НДІСЕ ім.засл. проф. М.С. Бокаріуса, який судом згідно ст.110 ЦПК України не відхилявся, відповідачем не спростований, а тому розмір моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

У суді апеляційної інстанції представник АТ «Укртранснафта» підтримав доводи апеляційної скарги товариства, наполягаючи на правомірності застосування до позивача дисциплінарних стягнень та звільнення. Позивач та його адвокат заперечили доводи апеляційної скарги відповідача та підтримали вимоги своєї апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що з 04.11.2003 ОСОБА_1 працював у філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» АТ «Укртранснафта». 24.01.2013 ОСОБА_1 прийнятий на посаду начальника транспортного відділу, що підтверджується копією трудової книжки № НОМЕР_1 ./а.с.116-118 т.1/

Завдання, обов`язки та підстави відповідальності ОСОБА_2 , як начальника транспортного відділу філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта», регламентовані розділами ІІ, ІV посадової інструкції, затвердженої директором філії «ПДМН» ПАТ «Укратранснафта» Гончаровим О.О. Посадова інструкція містить підпис ОСОБА_1 , яким засвідчено його ознайомлення з її змістом, без зазначення дати такого ознайомлення./а.с.14-19 т.1/

Наказом заступника генерального директора Товариства директора філії «ПДМН» Величка В.В. від 28.03.2018 №214 за порушення трудової дисципліни, неналежне виконання посадових обов`язків, що виразилося в порушенні п.п.2.2.8, 2.2.9, 2.2.12 посадової інструкції начальника транспортного відділу філії «Придніпровській магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта», упущений контроль над роботою підлеглих ОСОБА_1 начальник транспортного відділі філії «ПДМН» притягнуто до дисциплінарної відповідальності оголошено догану, згідно п.1 ст.147 КЗпП України та позбавлено права на тримання премії на 100% за виконання ключових показників ефективності (КПЕ) за березень 2018 року. Із вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 30.03.2018, що підтверджується його особистим підписом з поміткою про намір отримати його завірену копію та запереченнями щодо його змісту./а.с.46-47 т.1/

30.03.2018 філією «ПДМН» ПАТ «Укртранснафта» на підставі ст.148 КЗпП України прийнято наказ №242, яким наказ філії «ПДМН» ПАТ «Укртранснафта» від 28.03.2018 №214 вирішено вважати таким, що втратив чинність./а.с.62 т.1/

Наказом філії «ПДМН» ПАТ «Укртранснафта» від 04.05.2018 №330 ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани за неналежне виконання покладених на транспортний відділ філії «ПДМН» завдань та функцій по організації і проведенню ремонтів техніки в транспортних дільницях Філії сторонніми організаціями, порушення ним п.4.1, п.4.3, п.4.4 його посадової Інструкції, п.3.3, п.5.1, п.5.2 Положення про транспортний відділ, що призвело до: - порушення принципів добросовісної конкуренції при закупівлі, замовленні та отриманні послуг за завищеними цінами , що призвело до зайвих витрат товариства на ремонт автомобіля Nissan Maxima в сумі 30 тис. грн.; - укладання угоди з ТОВ «Автокомплект Сіті», яка фактично не відповідає кваліфікаційним вимогам в частині наявності матеріально-технічної бази та відсутності пов`язаних осіб. Із вказаним наказом позивач ознайомлений 05.05.2018, що підтверджується його особистим підписом з поміткою про намір отримати завірену копію наказу та запереченнями щодо його змісту./а.с.128-129 т.1/

07.05.2018 наказом №336 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення виробничої дисципліни, а саме неналежне виконання посадових (трудових) обов`язків (п.2.2.8, п.2.2.9, п.2.2.12, п.4.10 посадової Інструкції начальника транспортного відділу філії «ПДМН»), що виразилось у порушенні при проведенні процедури закупівель послуг з ремонту транспортних засобів та оголошено догану згідно п.1 ст.147 КЗпП України. Із вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 08.05.2018, що підтверджується його особистим підписом з поміткою про намір отримати його завірену копію та запереченнями щодо його змісту./а.с.143 т.1/

Також за порушення виробничої дисципліни, а саме, п.2.8, п.3.3, п.5.1 Положення про транспортний відділ Філії «ПДМН», неналежне виконання посадових(трудових) обов`язків (п.2.2.14, п.2.2.18, п.4.1, п.4.5 посадової Інструкції начальника транспортного відділу Філії «ПДМН» ПАТ «Укртранснафта») наказом від 17.05.2018 №358 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани згідно п.1 ст.147 КЗпП України. Із вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 17.05.2018, що підтверджується його особистим підписом з поміткою про намір отримати його завірену копію та запереченнями щодо його змісту./а.с.174-175 т.1

Наказом від 21.05.2018 №363 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення при проведенні поряду закупівлі товарів, робіт та послуг у ПАТ «Укртранснафта», затвердженого наказом №88 від 26.03.2018, порушення наказу №250 від 25.10.2016, регламенту взаємодії структурних підрозділів ПАТ «Укртранснафта» під час закупівлі товарів, робіт та послуг затвердженого наказом №314 від 22.12.2016, неналежне виконання посадових (трудових) обов`язків (п.4.1, п.4.4, п.4.5, п.2.2.14, п.2.2.18 посадової інструкції начальника транспортного відділу, п.2.4, п.2.8, п.3.3, п.5.1 Положення про транспортний відділ Філії «ПДМН»).Із вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 21.05.2018, що підтверджується його особистим підписом з поміткою про намір отримати його завірену копію та запереченнями щодо його змісту./а.с.198-199 т.1/

Наказом від 01.06.2018 №404 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором (посадовою інструкцією) та правилами внутрішнього трудового розпорядку товариства та наказом №177-к по особовому складу звільнено з роботи 01 червня 2018 року. Із вказаними наказами ОСОБА_1 ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом./а.с.212-213,214 т.1/

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що притягуючи до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , роботодавець не вказав конкретних фактів порушення працівником його безпосередніх трудових обов`язків, а зміст оскаржуваних наказів у системному зв`язку із положеннями посадової інструкції начальника транспортного відділу, в тому числі щодо участі у проведенні тендерної закупівлі, виключають підстави такої відповідальності за їх неналежне виконання. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача, обрахований судом з урахуванням п.2.8 Порядку №100, а моральна шкода з огляду на засади справедливості та розумності визначена до відшкодування в розмірі 10 000,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні вимог щодо визнання недійсним запису в трудовій книжці №18 від 01.06.2018 про звільнення, районний суд виходив із того, що судове рішення про поновлення на роботі є самостійною підставою для внесення до трудової книжки відповідних відомостей.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції. Доводи апеляційних скарг правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду, переоцінки доказів та довільного тлумачення норм права.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Виходячи із норм чинного законодавства, для розірвання трудового договору за підставою, передбаченою п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, необхідними є такі умови: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; належним чином зафіксований факт протиправного винного невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; невиконання трудових обов`язків мало систематичний характер; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення.

Для застосування цієї підстави розірвання трудового договору важливим є встановлення факту невиконання працівником обов`язків, передбачених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. При цьому не може вважатися порушенням трудової дисципліни невиконання обов`язків, які виходять за межі трудових або не випливають з трудового договору. Цю підставу не можна застосовувати до працівника, який відмовився виконати незаконне розпорядження роботодавця, або за відмову виконання роботи, яка не входить до кола його посадових обов`язків, а також за дії, що не пов`язані з виконанням службових обов`язків.

Пунктами 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 №9 роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема за п.3 ст.40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Надаючи оцінку правомірності наказу від 28.03.2018 №214, судом враховано положення посадової інструкції та відділу товариства, які на думку відповідача порушив ОСОБА_1 (п.п.2.2.8, 2.2,9, 2.2.12 посадової інструкції) та підстави застосування дисциплінарного стягнення (службова записка головного бухгалтера філії від 29.01.2018).

Так, службова записка головного бухгалтера філії від 29.01.2018 на ім`я заступника генерального директора філії містить прохання у зв`язку з відкриттям провадження Генеральною прокуратурою України проти менеджменту «Укргазвидобування» щодо розкрадання коштів шляхом завищення цін на запчастини, дати розпорядження щодо того, щоб більше уваги приділяти закупкам запчастин та ремонтам, відсутності завищення цін та оформленню документів. Службова записка містить питання по договору №04/09-08 від 26.09.2017 по ТОВ «Автокомплект-Сіті»./а.с.25 т.1/

З огляду на характер службової записки, відсутність у мотивувальній частині наказу конкретних фактів виявленого проступку та часу його вчинення, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про його незаконність. Подальша втрата цим наказом чинності на підставі ст.148 КЗпП України, про що видано наказ від 30.03.2018 №242, такі висновки підтверджує, та на законність рішення у відповідній частині не впливає.

Надаючи оцінку законності наказу від 04.05.2018 №330 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, колегія суддів враховує підстави його прийняття. Зокрема, службову записку заступника директора з безпеки філії «ПДМН» Коваленка В.В. від 14.03.2018 №60/9, доводи якої базуються на службовій записці головного бухгалтера філії ПДМН №22/9 від 08.02.2018, яка в матеріалах справи відсутня. Натомість приєднана службова записка від 29.01.2018 та договір про надання послуг №04/09-08 від 26.09.2017 по ТОВ «Автокомплект-Сіті», які вже були підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності згідно наказу від 28.03.2018 №214, що втратив чинність./а.с.131-137 т.1/

Локальні акти товариства застосовані відповідачем до вказаного проступку п.4.1, п.4.3, п.4.4 посадової інструкції начальника відділу регламентують загальні підстави відповідальності ОСОБА_1 , як начальника відділу, зокрема, в разі надання недостовірної інформації та неякісного виконання завдань і функцій так само, як і п.3.3, п.5.1, п.5.2 положення про відділ, яке не містить відомостей про ознайомлення з ним ОСОБА_1 .

Довільним та хибним є тлумачення цих локальних актів товариством в контексті порушення позивачем принципу добросовісної конкуренції при закупівлі, замовленні та отриманні послуг за завищеними цінами, що призвело до зайвих витрат на суму 30 тис. грн. та укладення угоди з ТОВ «Автокомплект Сіті», яка не відповідає кваліфікаційним вимогам в частині наявності матеріально-технічної бази та відсутності пов`язаних осіб.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, які відповідачем не спростовані, що наказ від 04.05.2018 №330 є нечітким та не дає змоги встановити дату вчинення проступку та підстави персональної відповідальності позивача за рішення тендерної комісії, до складу якої він не входить. Як убачається із матеріалів справи, при проведенні закупівлі та укладенні договору №04/09-08 від 26.09.2017 відповідальним за виконання умов договору та технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання визначено іншу особу./а.с.142 т.1/

Неспроможними та суперечливим є доводи відповідача щодо правомірності наказу від 07.05.2018 №336. Посилання на те, що ОСОБА_1 : без відповідної на те необхідності та всупереч посадової інструкції ініціював, здійснив супровід та провів закупівлю Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання, в ході якої допущено до розгляду та обрано переможцем пропозицію учасника ФОП ОСОБА_3 , що не відповідає кваліфікаційним критеріям в частині наявності працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; - організовано закупівлю послуг з ремонтування та технічного обслуговування машин і устаткування спеціального призначення, за результатами якої укладено договір з ТОВ «Фірма Дизель» від 19.01.2017 №76/ВГМ на суму 1500 тис. грн., а в процесі виконання договору допущено розтрату грошових коштів товариства в сумі 473 тис. грн.

Із матеріалів справи вбачається, що заявка на закупівлю по коду 50110000-9 за ДК 021:2015 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання» розроблена позивачем відповідно до п.2.2.12 посадової інструкції. Тоді як питання укладення договору належить до повноважень тендерного комітету, до членів якого позивач не входить та за необхідності може бути запрошений на його засідання./а.с.146 т.1/

Доводи відповідача щодо правомірності наказів від 17.05.2018 №358 та від 21.05.2018 №363, колегією суддів відхиляються, оскільки вони зводяться до необґрунтованих заперечень висновків суду. З огляду на незаконність дисциплінарних стягнень, апеляційний суд погоджується із висновками районного суду про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 на підставі п.3 ст.40 КЗпП України.

Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу та застосовані для його нарахування норми права відповідачем не спростовано, а доводи апеляційної скарги щодо таких розрахунків зводяться до відсутності підстав поновлення на посаді, та, відповідно, заперечення здійснення будь-яких компенсацій.

Неспроможними є доводи відповідача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, ст.49, пп.8 ч.1 ст.257 ЦПК України та ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Оцінка доводів відповідача щодо відсутності підстав для прийняття збільшених позовних вимог, зокрема в частині розміру судового збору, що підлягала сплаті, надана районним судом при постановленні ухвали від 12.07.2018 про залишення позову без руху./а.с.30-31 т.2/ Ухвала суду в частині розміру судового збору сторонами не оскаржена, тоді як з огляду на практику Європейського суду з прав людини, застосування таких процесуальних норм на стадії апеляційного розгляду призведе до порушенням судом принципу правової визначеності.

Апеляційний суд погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до п.9Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4 (зі змінами), яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Судом першої інстанції враховано медичну документацію стаціонарного хворого ОСОБА_1 з 30.03.2018 по 19.04.2018 з діагнозом «гіпертонічна криза», висновок №1459 судово-психологічної експертизи від 29.10.2018 яким встановлено, що дії відповідача у вигляді накладення шести дисциплінарних стягнень і звільнення є такими, що спричинили ОСОБА_1 психічні страждання.

У зв`язку з викладеним колегія суддів відхиляє доводи як позивача так і відповідача щодо необґрунтованого розміру відшкодування моральної шкоди. Фактично, доводи позивача зводяться до цитування правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду Українивід 25 квітня 2012 року у справі № 6-23цс12, а всі доводи, відповідача зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці, у тому числі щодо належності доказу висновку судово-психологічної експертизи. Проте відповідно до вимогст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.

Зміст оскаржуваного рішення відповідає вимогам ст.265 ЦПК України, в тому числі в частині дотримання вимог щодо мотивованої оцінки доводів сторін, наданих ними доказів, норм права, які суд застосував та мотивів їх застосування.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та акціонерного товариства «Укртранснафта» необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та акціонерного товариства «Укртранснафта» залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.12.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

Ю.В. Дряниця