ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2094/18 Номер провадження 22-ц/814/984/19Головуючий у 1-й інстанції Олефір А.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на заочне рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2018 року, постановлене суддею Олефір А.О.,

у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

11.10.2018 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.11.2013. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобовязань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15 878,65 грн. та судові витрати у розмірі 1 762,00 грн.

Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення районного суду вмотивовано відсутністю належного розрахунку заборгованості за кредитним договором, що унеможливлює визначення тіла кредиту, нарахування відсотків за його користування та неустойки, тоді як розмір пені перевищує розмір сукупної заборгованості за договором, яку просить стягнути позивач.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне зясування обставин, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вважає, що районний суд не дослідив належним чином розрахунок заборгованості та помилково визнав заборгованість недоведеною.

Зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01.06.2015 по 30.09.2018 графа «Витрати клієнтом кредитних коштів» містить відомості стосовно заборгованості за тілом кредиту, на яке нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами, а також штрафні санкції згідно умов договору. Станом на дату звернення до суду заборгованість за тілом кредиту відсутня.

Вказує, що доданий до позову розрахунок підтверджує заборгованість відповідача за відсотками та штрафними санкціями, а саме: 2 164,20 грн. нараховані відсотки (графа «Загальне сальдо за нарахованими відсотками»); 21 067,2 грн. пеня (графа «пеня за несвоєчасність боргу на суму від 100 грн.» та графа «Прострочені вимоги»; штраф, який має формулу нарахування та становить 500 грн. фіксована частина та 5% від суми прозову (процентна складова) 21 067,20 грн.

Зазначає, що наведений банком розрахунок ніким не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-бухгалтерська експертиза з метою зясування питання наявності або відсутності заборгованості не проводилася. Тому вважає, що внаслідок не належного дослідження наданого банком розрахунку, районний суд ухвалив помилкове рішення про відмову в позові.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що 13.11.2013 ОСОБА_2 підписала Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк чим підтвердила бажання оформити на своє імя картку «Універсальна».

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві./а.с.10-11/

Згідно п.2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору.

У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п.2.1.1.12.21 Договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.12.6.1 Договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Обставини нарахування штрафів визначені п.2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, якими визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. /а.с.13-27/

Згідно тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» з 01.01.2013 всі картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якими визначено: базову % ставку в місяць 2,5 %, за тратами здійсненими з 01.09.2014 2,9%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 3,6%; обовязковий щомісячний платіж 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості); з 01.04.2014 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів становить 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня становить 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань становить 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій./а.с.12/

З підстав неналежного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору станом на 30.09.2018 утворилася заборгованість, яка згідно наданого банком розрахунку становить 15 878,65 грн., з яких: 2 164,20 грн. нараховані відсотки за користування кредитом; 21 067,23 грн. нарахована пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 732,32 грн. штраф (процентна ставка)./а.с.8-9/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив із того, що позивачем не підтверджено наявність заборгованості відповідача перед банком за кредитним договором, розмір заборгованості за зобовязанням відсутній, що унеможливлює нарахування відсотків за його користування, а також нарахування неустойки. Крім того, зазначений розмір пені більший за розмір сукупної заборгованості за договором, яку просить стягнути позивач.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не може погодитися в повній мірі, оскільки невідповідність розрахунку заборгованості умовам кредитного договору не є підставою для відмови в задоволенні позову. При цьому враховує наступне.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (ч.3 ст.551 ЦК України).

Положення ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Апеляційний суд вважає, що вимога про нарахування та сплату пені за договором, є явно завищеною, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Апеляційним судом також враховано розмір кредитного ліміту, який становив 2 100,00 грн., відсутність заборгованості по тілу кредиту, а отже нарахована банком пеня в розмірі 21 067,23 грн. становить несправедливо непомірний тягар для боржника та є джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що сума пені 21 067,23 грн. на підставі ч.3 ст.551 ЦК України підлягаєзменшенню до розміру тіла кредиту -2 100,00 грн.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) апеляційний суд керується наступним.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до положень ст.61 КонституціїУкраїни ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи викладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те самепорушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те самепорушення. (аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановівід 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15).

Тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу є безпідставними та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Висновок районного про неаналежність як доказу наданого банком розрахунку є хибним, оскільки його зміст підтверджує як нархування відсотків та пені так і сплату боржником відповідних платежів. Тому апеляційний суд прйима євказанй розрахунок як належний та допустимий доказ, не спростований іншою стороною, а також на підставі наявних у матеріалах справи доказів, встановлених судом обставин,

На підставі викладеного апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу. Скасовує рішення та ухвалює нове, яким позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь банку відсотків за користування кредитом в сумі 2 164,20 грн. та пені в сумі 2 100,00 грн., а всього 4 264,20 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач сплатив 4 405,00 грн. (судового збору 1 762,00 грн. за подачу позову та 2 643,00 грн. за апеляційну скаргу), позовні вимоги банку задоволено на 17,4%, відповідач має відшкодувати банку 766, 47 грн./а.с.35,73/

Керуючись ст.ст. 367,368, п.п.3.4 ч.1 ст.376, ст.ст. 381-384,389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: Полтавська область, Глобинський район, смт Градизьк, вул.Некрасова, буд.39/153, ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (м.Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д, ) нараховані відсотки за користування кредитом в сумі 2 164,20 грн., пеню в сумі 2 100,00 грн., а всього 4 264,20 грн. (чотири тисячі двісті шістдесят чотири грн.20 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 766, 47 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 28.03.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

ОСОБА_3