Придніпровський районний суд м.Черкаси

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12 червня 1993 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано міським відділом запису актів громадянського стану по місту Черкаси (актовий запис № 1030). Від шлюбу мають двох дітей доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен з них має різні погляди на шлюб та сім*ю, що призводить до суперечок та сварок. Зазначає, що шлюбні відносини між ними та проживання однією сімєю з відповідачем фактично припинені з вересня 2016 року. Спільне господарство між ними не ведеться, проживають в окремих кімнатах. Подальше збереження шлюбу не можливе, строк на примирення просить не надавати.

На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2019 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися. Адвокат ОСОБА_5 до початку надала заяву від 26 березня 2019 року про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі, вказавши, що судові витрати слід залишити за позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву від 26 березня 2019 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу в підготовчому судовому засіданні. Строк на примирення просив не надавати.

Враховуючи думку позивача, його представника та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:

встановлено, що 12 червня 1993 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (ОСОБА_6 ІІ-СР № 297216), - сторони зареєстрували шлюб у відділі запису актів громадянського стану по місту Черкаси, про що складено відповідний актовий запис № 1030.

Від шлюбу мають двох дітей доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними паспорта серії НЕ № 777030 від 14 травня 2016 року та неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 130698 від 02 липня 2003 року. Спір про поділ спільного майна між ними відсутній.

Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача ОСОБА_2, який повністю погодився із заявленими позовними вимогами щодо розірвання шлюбу та не заперечував проти їх задоволення.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, проживають окремо, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 200, 206, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 12 червня 1993 року (актовий запис № 1030) між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Вербовська, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серія НЕ № 764377, РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1), який зареєстрований міським відділом ЗАГСу м. Черкаси.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 28 березня 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_6