Справа № 646/9090/18
№ провадження 2/646/937/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Славгородській К.В.

за участі: позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2

ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі місцевого суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7000 грн, щомісячно, починаючи від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 01 січня 2018 року по 28 листопада 2018 року, та з 01 грудня 2018 року по 18 грудня 2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 27.11.1999 перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбу, який було розірвано за рішенням суду. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Син ОСОБА_6 навчається на денному відділенні Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, студент 1-го курсу на контрактній формі навчання та потребує матеріальної допомоги. Позивач зазначає, що повнолітній син проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Свого доходу ОСОБА_6 не має, а тому потребує матеріальної допомоги на період навчання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина в період його навчання не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки працює в державній установі «Іміджево-видавничому центрі Національної Гвардії України» на посаді начальника Східного відділення комплектування та отримує заробітну плату. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом.

Ухвалою суду від 11.01.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у підготовче судове засідання.

06.06.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачка та її представник не заперечували проти стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/10 частини від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 01 січня 2018 року по 28 листопада 2018 року, та з 01 грудня 2018 року по 18 грудня 2018 року. Стягнення аліментів з 01.01.2018 обумовлено тим, що з 28.10.2018 року шлюбні відносини припинені і відповідач перестав надавати допомогу дитині.

Відповідач надав до суду письмовий відзив на позов, в судовому засіданні вимоги позивача визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/10 частинивід усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 20.12.2018 і до закінчення навчання сином. В іншій частині позову, а саме в частині стягнення аліментів за минулий період з 01 січня 2018 року по 28 листопада 2018 року, та з 01 грудня 2018 року по 18 грудня 2018 року - заперечував у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю зазначених вимог. Також зазначив, що з кінця жовтня 2018 року з позивачкою мешкаємо окремо, бо через постійні конфлікти з останньою, з метою уникнення травмування психіки дітей, вимушений був змінити своє місця мешкання та звернутися до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовною заявою про розірвання шлюбу, який було розірвано за рішенням суду.Посилання позивачки про те, що він фактично жодної матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає є надуманими та передчасними, оскільки він регулярно надавав безпосередньо позивачу кошти на утримання дітей і при цьому ніколи не вимагав розписки про отримання коштів. Крім того вказує, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.09.2019 з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Також зазначив, що має на утриманні непрацездатних батьків, також зазначає, що він потребує постійного лікування, оскільки має захворювання двосторонньої грижі хребту та ряду інших захворювань.

Представник відповідача - ОСОБА_5 , яка діє на підставі ордеру серії ХВ№ 000010 від 15 квітня 2019 року, в судовому засіданні підтримала позицію свого довірителя, стосовно стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/10 частини від усіх видів доходу ОСОБА_4 , щомісячно, починаючи з 20 грудня 2018 року до закінчення ОСОБА_6 навчання у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого, але не більше ніж до досягнення останнім двадцяти трьох років - 28 листопада 2023 року.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З 27.11.1999 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Від сумісного проживання сторони мають спільних дітей: повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_8 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 14.12.2018. (а.с. 6)

Відповідно до довідки № 731 від 16.07.2019, виданої деканом факультету національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, вбачається, що ОСОБА_6 навчається на 2 курсі, денного відділення факультету адвокатури.

Згідно рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.09.2019 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований державній установі «Іміджево-видавничому центрі Національної Гвардії України» на посаді начальника Східного відділення комплектування, отримує щомісячну заробітну плату приблизно 20000 грн.

Також суду в якості доказів надано: свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , що видано 27 листопада 1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції у Харківській області; копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.12.2000, договір № 86/ФА про надання освітніх послуг від 16.08.2018, виписки із медичних карток від 16.06.2017, 13.03.2018, 25.03.2019, копія декларації ОСОБА_4 за 2018 рік, копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 4758.

Статтею 199 Сімейного Кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23-х років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При цьому, згідно до Постанови пленуму Верховного суду № 3 від 15.05.2006 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За таких обставин, беручи до уваги, що повнолітній ОСОБА_6 навчається та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач ОСОБА_4 , працює, отримує заробітну плату, в зв`язку з чим має можливість надавати таку допомогу, окрім того не заперечує проти її надання, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про можливість стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання його повнолітнього сина ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку (сина) у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів, що будуть стягуватись з ОСОБА_4 суд, бере до уваги матеріальне становище останнього, стан його здоров`я, наявність на його утриманні неповнолітньої доньки, можливість надання утримання другим з батьків та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до закінчення навчання 28 листопада 2023 року.

Частиною другою статті 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

З приводу позовних вимог про стягнення аліментів за минулий період - з 01 січня 2018 року по 28 листопада 2018 року, та з 01 грудня 2018 року по 18 грудня 2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 191 СК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

При цьому, 03.07.2018 до ч. 2 ст. 191 СК України були внесені зміни на підставі Закону №2475-VIII від 03.07.2018, згідно з якими аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач по дасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Згідно з частиною 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності. Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Враховуючи, що ч. 2 ст. 191 СК України в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018, який набрав чинності 28.08.2018, посилює відповідальність відповідача, то вказані положення в редакції зазначеного закону не підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Разом з тим, ч. 2 ст. 191 СК (як у попередній, так і в новій редакції Закону) встановлює, що позивач має надати суду докази: а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; б) ухилення відповідача від надання утримання.

Тобто, саме позивач має надати суду докази того, що, вчиняючи дії тим чи іншим способом, відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов`язку по утриманню.

За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що нею вживалися заходи для одержання аліментів з відповідача, проте відповідач ухилитися від виконання обов`язку по утриманню доньки.

Крім того, слід зазначити, що вимоги позивача про стягнення аліментів за період з 01 січня 2018 року по 28 листопада 2018 року, до неповнолітня ОСОБА_6 задоволенню не підлягають, оскільки позов було подано вже на час повноліття ОСОБА_6 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У зв`язку з вищевказаним, вимоги щодо стягнення аліментів за минулий період, тобто за період до звернення до суду з цим позовом, - задоволенню не підлягають, тому стягненню підлягають аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1/10 частини від усіх видів доходу ОСОБА_4 , щомісячно, починаючи з 19 грудня 2018 року до закінчення ОСОБА_6 навчання у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого, але не більше ніж до досягнення останнім двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та позовні вимоги щодо розміру аліментів задоволені, то з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 коп.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 264, 265, 430 ЦПК України, статтями 180-184, 191 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на його утримання в розмірі 1/10 частини від усіх видів доходу ОСОБА_4 , щомісячно, починаючи з 19 грудня 2018 року до закінчення ОСОБА_6 навчання у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого, але не більше ніж до досягнення останнім двадцяти трьох років - ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми виплати за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за період з 01 січня 2018 року по 28 листопада 2018 року, та з 01 грудня 2018 року по 18 грудня 2018 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Повний текст рішення виготовлено 06 грудня 2019 року.

Суддя: В.А. Єжов