Справа № 760/3432/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивує тим, що 24 липня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 33-955/08-А, відповідно до якого останній видано кредит у розмірі 29148 доларів США, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, строком до 24 липня 2013 року, зі сплатою 16,5 % річних.

29 липня 2013 року було між сторонами було укладено Додаткову угоду до кредитного договору, якою змінено строк, до якого позичальник зобов`язується сплатити кредит на 28 липня 2016 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 33-955/08-А-П від 24 червня 2008 року.

15 листопада 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за договорами кредиту, в тому числі й за договором кредиту № 33-955/08-А та договором поруки № 33-955/08-А-П.

За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі в рахунок погашення основної суми кредиту, проте заборгованість позичальника в повному обсязі не погашена.

Станом на 16 січня 2019 року заборгованість відповідача становить у розмірі 14420502 гривні 32 копійки, що складається з:

- 729079 гривень 55 копійок - заборгованість по тілу кредиту;

- 460238 гривень 05 копійок - заборгованість по відсотках на дату відступлення права вимоги;

- 21045 гривень 67 копійок - заборгованість за нарахованими відсотками (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості);

- 13210139 гривень 05 копійок - заборгованості по пені.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором № 33-955/08-А від 24 липня 2008 року у розмірі 250000 гривень.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

З відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 вбачається, що вона виплачувала кредитні кошти за кредитним договором до 2018 року. Вона неодноразово зверталась до банку з заявою про перегляд умов кредитування у зв`язку з подорожанням долару США, проте банк їй відмовляв. Вважає, що ситуація, що склалася на валютному ринку, є форс-мажорною обставиною. Коли вона дізналась, що кредит було перепродано ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», вона звернулась до товариства з проханням надати їй нові реквізити, проте їй було відмовлено та запропоновано сплатити 8000 доларів США в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Погоджується сплатити банку 90000 гривень в рахунок погашення боргу (а.с. 52-53).

З відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 вбачається, що її не було повідомлено про укладення Додаткової угоди до кредитного договору від 29 липня 2013 року, з нею як з поручителем жодних додаткових угод укладено не було. З договору поруки вбачається, що порука припиняється із припиненням зобов`язань, що забезпечуються нею. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не заявив вимоги до поручителя. Протягом трьох років (до 23 червня 2016 року) до неї як до поручителя вимога сплатити борг не була заявлена. За таких обставин, договір поруки є припиненим 24 червня 2013 року, а отже позивачем пропущено трирічний термін щодо звернення з вимогою до відповідачів (а.с. 55-56).

З відповіді на відзиви на позовну заяву представника позивача вбачається, що за період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі в рахунок погашення основної суми кредиту, проте заборгованість позичальника в повному обсязі не погашена. При солідарному обов`язку кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Відповідачами не надано доказів на підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі (а.с. 63-64).

З пояснень представника відповідача ОСОБА_1 вбачається, що кредитний договір укладався 24 червня 2008 року, а не 24 липня 2008 року. Позивачем додана до позову копія договору про відступлення прав вимоги за договорами застави. Жодного договору про передання прав вимоги саме за кредитним договором № 33-955/08-А від 24 червня 2008 року та за договором поруки № 33-955/08-А-П від 24 червня 2008 року до позову не надано. Крім того, в договорі про відступлення прав вимоги за договорами застави відсутнє жодне посилання на відповідачів. Позивач просить стягнути з відповідачів 250000 гривень, проте не зазначено, яким чином виникла така сума заборгованості та з яких складових частин вона складається. Оскільки строк зобов`язання за кредитним договором був встановлений до 28 липня 2016 року, то з цієї дати припинилося нарахування процентів та пені. Таким чином, строк позовної давності за вимоги про стягнення процентів та пені вже сплив. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не містить інформації щодо того, яким чином та за які періоди нараховані суми. Крім того, оскільки поручитель не поручався за збільшений строк виконання зобов`язання, то поруки припинилась внаслідок непред`явлення позову до поручителя протягом трьох років (а.с. 69-71).

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24 червня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 33-955/08-А, відповідно до якого останній видано кредит у розмірі 29148 доларів США, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, строком до 24 липня 2013 року, зі сплатою 16,5 % річних (а.с. 7-11).

29 липня 2013 року було між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до кредитного договору, якою змінено строк, до якого позичальник зобов`язується сплатити кредит на 28 липня 2016 року (а.с. 14-15).

З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 33-955/08-А-П від 24 червня 2008 року (а.с. 16-18).

У позовній заяві зазначено, що 15 листопада 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за договорами кредиту, в тому числі й за договором кредиту № 33-955/08-А та договором поруки № 33-955/08-А-П.

Разом з тим, до позовної заяви не було додано будь-яких доказів на підтвердження таких обставин.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вбачається, що позивачем доказів на підтвердження наявності права вимоги до відповідачів за договором кредиту та договором поруки, укладеними між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачами, суду не надано.

Наданий позивачем договір про відступлення прав вимоги за договорами застави від 15 листопада 2018 року не підтверджує право ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заявляти вимогу до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 33-955/08-А від 24 липня 2008 року, оскільки стосується лише договору застави.

Представником відповідача зазначалось про відсутність відповідних договорів про відступлення прав вимоги за кредитним договором та договором поруки у поясненнях на відповідь на відзив.

Позивачем доказів на спростування вказаних обставин суду не надано, тобто не надано доказів на підтвердження права вимоги до відповідачів.

З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-Б, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: