КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 761/13935/19

провадження № 22-ц/824/12870/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, третя особа: Міністр юстиції України Петренко Павло Дмитрович про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 третя особа: Міністр юстиції України Петренко Павло Дмитрович , про стягнення коштів.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Київ від 06 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова О.В., третя особа: Міністр юстиції України Петренко П .Д., про стягнення коштів повернуто позивачу.

Не погоджуючись із указаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, а отже є такою, що підлягає скасуванню.

Указує, що судом першої інстанції неправомірно було покладено на позивача вимогу сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, оскілько положеннями Закону України «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Посилаючись на частину 6 статті 130 ЦПК України, скаржник зазначає, що в попередньому засіданні суд повинен був уточнити позовні вимоги та з`ясувати у позивача, у якому судочинстві він бажає, щоб розглядались його вимоги про відшкодування шкоди.

29 жовтня 2019 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення копій документів до матеріалів справи.

Відповідач та третя особа не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно із частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини 1 статті 274 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було виконано вимоги ухвали Шевченківського міськрайонного суду міста Київ від 08 квітня 2019 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху та не усунуто недоліки зазначені в указаній ухвалі.

Колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Встановлено, що у квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, третя особа: Міністр юстиції України Петренко Павло Дмитрович про стягнення коштів.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Київ від 08 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, а саме: наданя позовної заяви з належним обгрунтуваням позовних вимог та обставин, які стали підставою для звернення, її копії та належним чином засвідчених копії всіх документів, що додаються до позовної заяви для суду та сторін у справі із дотриманням вимог частини 3 статті 175 та статті 95 ЦПК України, перелічених в ухвалі суду та доказів сплати судового збору на визначену судом суму.

19 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав до місцевого суду клопотання, в якому, посилаючись на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначив, що звільнений від сплати судового збору, оскільки є цивільним позивачем по кримінальному провадженню №0002247.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Київ від 06 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова О.В., третя особа: Міністр юстиції України Петренко П .Д., про стягнення коштів повернуто позивачу, у зв`язку із не усунення позивачем недоліків позовної заяви.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до частини 1 статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно частини 1 та частини 2 статті 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтею 175 і 177 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

За частино 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, як позивач не усунув недоліки, зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду міста Київ від 08 квітня 2019 року, суд першої інстанції правомірно визнав її неподаною та повернув позивачу.

Щодо твердження позивача стосовно того, що він звільнений від сплати судовго збору на підставі положеннями Закону України «Про судовий збір», оскільки Законом не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби колегія суддів зазначає, що в даному випадку не можливо застосувати положення Закону, оскільки позивач звернувся до суду не із скаргою на дії державного виконавця, а із позовною заявою про стягнення коштів.

З огляду на викладене, колегія судді погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання неподаною та повернення позовної заяви особі, яка її подала, оскільки в установлений судом строк недоліки позовної заяви не усунуті.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба