Справа № 487/1054/19
Провадження № 2/487/1142/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17.07.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючого судді Павлової Ж.П.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Заводський районний відділ в м.Миколаєві УДМС України в Миколаївській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

07.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Заводський районний відділ в м.Миколаєві УДМС України в Миколаївській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У заяві позивач зазначив, що є власниками житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про права власності на нерухоме майно. У вказаній житловому будинку зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_3 , яка з березня 2016 року в даному житловому будинку не проживає, оплату за комунальні послуги не здійснює , її особисті речі відсутні, поштова кореспонденція на її ім`я не надходить.

Посилаючись на вищезазначене, просив визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

13.02.2019 року ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва відкрито провадження по даній справі.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи - Заводський районний відділ в м.Миколаєві УДМС України в Миколаївській області, у судове засідання не з`явився.

Вислухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.03.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.03.2014 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки № 179 від 06.02.2019 року виданої відділом соціально-економічного розвитку мкр. «Велика Корениха» та «Мала Корениха» адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, в житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстровано дві особи, а саме: ОСОБА_1 , 1976 р.н. та ОСОБА_8 , 1981 р.н. (відповідно до тимчасової посвідки на постійне проживання ОСОБА_3 ).

Також у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 у спірному житловому будинку не проживає з березня 2016 року, що підтверджується актом про не проживання від 04.02.2019 року, не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті житлового будинку, не зберігає свого особистого майна, зв`язок з квартирою втратив.

Крім того, у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 пояснили, що відповідач ОСОБА_3 в житловому будинку по АДРЕСА_1 не проживає з березня 2016 року, зв`язок з нею втратила, не сплачує комунальні послуги та не зберігає свого особистого майна.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 зі змінами, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

За таких обставин, оскільки відповідач не є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , крім того не проживає в спірному житловому будинку, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в житловому будинку позивача порушує його права як власника, крім того розмір комунальних платежів залежать від кількості зареєстрованих осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 263-265, 268 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , 1981 року народження, реєстраційний номер не відомий, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СУДДЯ: ПАВЛОВА Ж.П.