Справа № 669/676/18
Провадження № 2/669/60/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Семенюк В.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в смт.Білогіря цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

3 червня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк»/позивач/Банк), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву б/н від 13.12.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 900,00 грн. у виляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача на Заяві..

В звязку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобовязань щодо повернення кредиту та сплати процентів за його користування позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 33591,80 грн., згідно доданого до позовної заяви розрахунку, а також судові витрати по справі.

Представник позивача ОСОБА_2 згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримав, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1, належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. В поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, відмовити в задоволенні частини позовних вимог щодо стягнення штрафів (500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1575,80 грн. штраф (процентна складова)), що є подвійною відповідальністю боржника, та у задоволенні позову в звязку із спливом строку позовної давності.

Справа розглянута за відсутністю сторін та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Ознайомившись із письмовими заявами та клопотаннями представника позивача і представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 13 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, згідно якого останній відкрито кредитний ліміт в розмірі 900,00 грн. згідно з умовами і правилами надання банківських послуг.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 13.12.2007 року отримала картки №992844, №589600, №731376 зі строком дії пере випущеної картки до останнього дня 05.2018 року (а.с.73).

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Ч.1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань з повернення кредиту станом на 15.05.2018 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 20870,65 грн., з яких: 5926,80 грн. заборгованість по тілу кредиту, 14943,85 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Крім того, за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за договором ПАТ комерційний банк «ПРИВАТБАНК» одночасно нараховано пеню у сумі 10645,35 грн. заборгованість за пенею, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1575,80 грн. штраф (процентна складова).

Згідно п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 цих же Умов і Правил Позичальник зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. У разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороду банку.

У відповідності до п.п.2.1.1.12.6 Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку на боргові зобовязання за кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 даного Кодексу встановленою, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідач ОСОБА_1 допустила порушення умов кредитного договору і погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним не проводила, на попередження позивача про необхідність погашення простроченої заборгованості за кредитним договором не реагує, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по процентам за користування кредитом правомірні і підлягають задоволенню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення штрафу (500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1575,80 грн. штраф (процентна складова)).

П. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Одночасно п. 2.1.1.7.6 Умов і Правил встановлено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених даним Договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір кого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.

Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У звязку з наведеним суд вважає, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 347/1910/15-ц.

Отже, за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, визначених договором, стягненню з ОСОБА_1 підлягає пеня, передбачена п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг. Передбачений п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф за прострочення зобовязань стягненню не підлягає, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення суперечить вимогам закону.

Разом з тим, не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру неустойки за наступних підстав. Так, остання просила зменшити на 99% розмір неустойки (штрафів, пені) з 10645,35 грн. до 106,45 грн., оскільки банк не надав суду доказів, що підтверджуються розмір збитків завданих банку неналежним виконанням відповідачем його зобовязань, наявності обставин, які мають істотне значення, що підтверджують ненавмисний характер невиконання відповідачем своїх зобовязань перед позивачем (наявність на утриманні позивачки двох неповнолітніх дітей, отримання мінімальної заробітної плати).

Ст.551 ЦК України закріплено можливість зменшення розміру неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст.550 ЦК України).

Що ж стосується позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованої банком пені в розмірі 10645,35 грн., то суд виходить з наступного.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначене ст. 610 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор не вжив заходів щодо їх зменшення.

При цьому питання зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків.

Конституційний Суд України, у пункті 3 Рішення № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013, аналізуючи правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування, дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов'язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов'язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов'язань позичальниками - фізичними особами.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд в постанові від 20 червня 2018 року в справі № 752/13945/15-ц.

Крім того, вищевказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної в постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14.

На підставі викладеного, виходячи із засад цивільного законодавства, зокрема справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), враховуючи негативні наслідки для позивача через прострочення виконання зобов'язання, майновий стан відповідачки, а також те, що на утриманні відповідачки знаходиться двоє неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе нараховану суму пені в розмірі 10645,35 грн. зменшити до 6000,00 грн.

Крім того, не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_1 про відмову в задоволенні позову у звязку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Так, відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах кого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту, процентів та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня дії картки, а не закінченням строку дії договору.

Згідно довідки про умови кредитного використання кредитки «УНІВЕРСАЛЬНА, 55 ДНІВ ПІЛЬГОВОГО ПЕРІОДУ», підписаної ОСОБА_1, внесення щомісячних платежів відбувається до 25 числа місяці наступного за датою виникнення заборгованості.

Відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов і правил надання банківських послуг для надання послуг Банк видає клієнту картку, її вид визначений у Памятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг.

Судом встановлено, що, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, останній платіж на погашення заборгованості ОСОБА_1 здійснила 12.09.2017 року в розмірі 502,48 грн. (а.с. 5-9). Строк дії картки, виданої відповідачу, встановлений до останнього дня 05.2018 року. З позовом представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся 24.05.2018 року, у звязку із чим строк позовної давності не пропущено.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1409,42 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.526, 533, 611, 625, 634, 1054 ЦК України ст.ст.81, 213-215, 367 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ вул. Грушевського, буд. 1Д):

- 26870,65 грн., з яких: 5926,80 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 14943,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6000,0 грн. заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1409,42 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно.

Суддя Білогірського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_3