Справа № 431/5583/19
Провадження № 22-ц/810/901/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Стахової Н.В.,Лозко Ю.П.,

учасники справи:

керівник Старобільської місцевої прокуратури

позивач Головне управління Держгеокадастру в Луганській області, Старобільська районна державна адміністрація Луганської області,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу керівника Старобільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Головного управління Держгеокадастру в Луганській області, Старобільської районної державної адміністрації Луганської області,

на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 30 вересня 2019 року, постановлену Старобільським районним судом у складі: судді Ткач О.В. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом керівника Старобільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Головного управління Держгеокадастру в Луганській області, Старобільської районної державної адміністрації Луганської області, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання договору оренди, визнання недійсним договору суборенди та повернення земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року керівник Старобільської місцевої прокуратури Луганської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Головного управління Держгеокадастру в Луганській області, Старобільської районної державної адміністрації, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання договору оренди, визнання недійсним договору суборенди та повернення земельної ділянки.

Своє звернення керівник Старобільської місцевої прокуратури мотивує тим, що спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення із земель державної власності передана відповідачу ОСОБА_1 для організації та ведення фермерського господарства строком на 49 років з правом передавати землю в оренду без зміни цільового призначення за попередньою згодою орендодавця і у випадках, передбачених статтею 8 Закону України «Про оренду землі».

Звернення з позовом в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Луганській області викликано необхідністю захисту інтересів держави й превалюванням публічного інтересу перед особистим та тим, що Управління, будучи наділеним повноваженнями для захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, протягом тривалого часу будь-які заходи з метою витребування земельної ділянки не вжило, обидва відповідачі не є засновниками чи учасниками фермерського господарства.

Тому просив розірвати договір оренди земельної ділянки б/н, укладений 01.10.2010 року між Старобільською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , зареєстрований у Старобільському районному відділі при Луганській регіональній філії ДП «Центру ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.10.2010 року за № 49.

Визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки б/н, укладений 05.12.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований державним реєстратором Старобільської районної державної адміністрації Луганської області 28.11.2016 індексний номер 32586601.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 повернути земельну ділянку площею 42,3960 га кадастровий номер :04:003:0055, що відповідно до даних державного земельного кадастру враховується в Підгорівській сільській раді Старобільського району, Головному управлінню Держгеокадастру в Луганській області. Стягнути судові витрати з відповідачів.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 30 вересня 2019 року повернуто керівнику Старобільської місцевої прокуратури позовну заяву, подану в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру, Старобільської районної державної адміністрації Луганської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання договору оренди, визнання недійсним договору суборенди, поверненні земельної ділянки, на підставі п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що керівником прокуратури не доведено підстав, які дозволяють прокурору звернутися до суду в інтересах Головного управління Держгеокадастру в Луганській області та Старобільської районної державної адміністрації.

В апеляційній скарзі керівник Старобільської місцевої прокуратури вважає, що вказана ухвала постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, а тому є незаконною та необґрунтованою, просить скасувати ухвалу і направити для розгляду до суду першої інстанції.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не з`ясував, чи потребують захисту державні інтереси у цьому випадку, чи замінює прокурор у цьому судовому провадженні орган, уповноважений на виконання відповідних функцій, який не здійснює захисту або робить це неналежно; чи свідчать наведені прокурором обставини про невжиття позивачем заходів щодо захисту інтересів держави шляхом звернення до суду, оскільки один із оспорюваних договорів зареєстрований 29.11.2016 року і 29.11.2019 року спливає строк позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції апеляційна скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 6 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Повертаючи заяву прокурору з посиланням на п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор, і щоб інтереси держави не залишалися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту, або робить це неналежно, сам факт відсутності звернення з позовом до суду не може свідчити про свідоме зволікання уповноваженого органа щодо захисту своїх прав. Відсутність претензійно-позовної роботи з боку Головного управління Дергеокадастру у Луганській області не може бути свідченням здійснення неналежним чином своїх повноважень цим органом, яке направляло ОСОБА_3 В. повідомлення про розірвання договорів оренди та вказало, що вживаються заходи щодо врегулювання питання у судовому порядку.

Тому у прокурора відсутні підстави для звернення до суду з відповідним позовом в інтересах держави.

Такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на законі, а тому з ними не можна погодитися.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 185 цього Кодексу.

За положенням пункту 4 частини 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається судом, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Відповідно до п. 2 ч. І ст.2 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-1/99 від 08.04.1999 року визначено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 1, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно п. а ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Пунктом 1 Положення про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15, передбачено, що Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної дяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів.

Пунктом 1 «Положення про Головне управління Держгеокадастру у Луганській області», затвердженого Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру 17.11.2016 року за № 308, визначено, що ГУ ДГК у Луганській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Згідно з наведеним ГУ Держгеокадастру у Луганській області наділене повноваженнями щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення у межах, визначених Земельним Кодексом, та здійснює державний нагляд у сфері землеустрою.

Таким чином, уповноваженим державою здійснювати захист порушених інтересів держави є Головне управління Держгеокадастру у Луганській області.

Як вбачається із тексту позовної заяви, на виконання вимог ст. 56 ч. 4 ЦПК України прокурор, який звернувся до суду в інтересах держави, обґрунтував, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, послався визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Оцінка такого звернення прокурора в інтересах держави з урахуванням наданих доказів на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі є передчасною.

За формою і змістом позовна заява відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, містить посилання на письмові докази, додані до заяви.

За вказаних обставин суд першої інстанції не мав передбачених законом підстав для застосування положень ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Оцінка доданих до позовної заяви письмових доказів, обґрунтованість позову тощо не входять до компетенції суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки ці питання відповідно до ст. 264, 265 ЦПК України суд вирішує у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення за результатами розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому на підставі ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу керівника Старобільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Головного управління Держгеокадастру в Луганській області, Старобільської районної державної адміністрації Луганської області, задовольнити.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 30 вересня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 05 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді: