Справа № 646/6054/19
№ провадження 2/646/1884/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

судді Янцовської Т.М.,

з участю секретаря Штефан А.Г.,

представника позивача - Горбачової І.М. ,

відповідачки - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу № 646/6054/19 за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісяця. В обґрунтування позову зазначив, що відомості про батька ОСОБА_4 внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Малолітній Максим перебуває на обліку Служби у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах з 03.11.2015 р. Підставою взяття дитини на облік була усна інформація лікаря КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 24» про неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачкою. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.10.2015 р. за адресою АДРЕСА_1 умови проживання дитини незадовільні, в кімнаті брудно, розкидані речі, санітарний стан квартири в незадовільному стані. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 06.06.2019 р. за вищезазначеною адресою знаходиться комунальна квартира, житло з частковими комунальними зручностями, облаштоване мінімумом старих меблів, умови проживання - незадовільні, скрізь розкидано сміття, брудні речі. За результатами обстеження з матір`ю проведено профілактичну бесіду щодо створення необхідних умов для проживання дитини та попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Під час проведення планового обстеження умов проживання дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, 13.08.2019 р. зроблено виїзд за місцем проживання малолітньої дитини та встановлено перебування відповідачки під дією алкоголю, остання погрожувала ножем та нанесенням травм, виражалася нецензурною лайкою, поводилася агресивно. ОСОБА_4 госпіталізовано до Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня №19», де у дитини виявлена гостра вірусна інфекція та гострий ринофарингіт. Вищезазначена поведінка відповідачки мала систематичний характер, про що свідчить рапорт поліцейського взводу №2 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП. Крім того, відповідачка притягалася до кримінальної та адміністративної відповідальності, не працює, не має стабільного доходу, не забезпечує дитину необхідними речами, не займається її розвитком, належним вихованням. Дитина не відвідує дошкільний навчальний заклад. Також відповідачка має неповнолітнього сина, який перебуває на вихованні у батька, що свідчить про невиконання покладених на неї материнських обов`язків. Відповідачка знаходилась на стаціонарному обстеженні у наркологічному відділенні №3 Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» з 16.08.2019 р. по 23.08.2019 р., висновок: вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, виписана з відділення в задовільному стані по закінченню обстеження.

В судовому засіданні представник позивача Горбачова І.М. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, пояснила, що дійсно 13.08.2019 р. у неї відібрали малолітнього сина ОСОБА_5 , але за умови її обстеження в наркодиспансері обіцяли повернути. Вона пройшла зазначене лікування, зробила ремонт у квартирі, забрала з лікарні свого сина та пройшла з ним медичний огляд. Вважає, що виконує належним чином обов`язки по вихованню своєї малолітньої дитини. На теперішній час вона не працює та не перебуває на обліку у центрі зайнятості, намагається влаштуватись за спеціальністю медичної сестри, оскільки має відповідну освіту.

Представник відповідачки - ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позову про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її сина у зв`язку з необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення представників сторін, відповідачку, показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно з наданої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 10.12.2013 р., малолітній ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є відповідачка ОСОБА_2 . Відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 13.08.2019 р. за адресою АДРЕСА_1 дитина ОСОБА_4 має зовнішні ознаки занедбаності, брудні ноги та руки, в будинку брудно, розкидані речі.

З протоколу тимчасового вилучення дитини з небезпечного середовища від 13.08.2019 р. вбачається, що ОСОБА_4 тимчасово вилучено з небезпечного середовища за адресою АДРЕСА_1 та влаштовано до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 19».

Відповідно до актів обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 від 30.10.2015 р., 30.05.2017 р., 18.08.2017 р. умови проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 є незадовільними.

З повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня № 19» Харківської міської ради від 14.08.2019 № 164/0/523-19 убачається, що на час влаштування до лікарні у дитини ОСОБА_4 встановлено гостру вірусну інфекцію та гострий ринофарингит, на тілі хлопчика тілесних ушкоджень не виявлено.

Згідно повідомлення КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» від 23.08.2019 р. ОСОБА_2 , знаходилась на стаціонарному обстеженні у наркологічному відділенні №3 з 16.08.2019 р. по 23.08.2019 р. Висновок: вживання алкоголю зі шкідливими наслідками. На час обстеження активного протиалкогольного лікування не потребує.

З повідомлення начальника Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області убачається, що ОСОБА_2 неодноразово було притягнуто до відповідальності за ст. 184 КУпАП, ст. 178 КУпАП та ст. 173- 2 КУпАП.

Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 30.08.2019 р. малолітній ОСОБА_4 перебуває на обліку Служби у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах з 03.11.2015 р., визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судовому засіданні показали, що відповідачка ОСОБА_2 є турботливою матір`ю, виконує свої обов`язки по вихованню малолітнього сина ОСОБА_4 належним чином.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р., яка була підписана Україною 21.02.1990 р., ратифікована Верховною Радою України 27.02.1991 р. і набула чинності для України 27.09.1991 р., яка в силу Конституції України та положень ст. 13 СК України є частиною національного сімейного законодавства України визнаний принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини; батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний розвиток.

Статтею 164 СК України передбачений вичерпаний перелік правових підстав позбавлення особи батьківських прав. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 17 вищезазначеної постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В силу ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд критично оцінює висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 30.08.2019 р. продоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 , оскільки при складанні висновку не були з`ясовані належним чином усі суттєві обставини та висновок винесений без достатніх правових підстав, немотивований, не містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітнього ОСОБА_4 .

У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).

Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно не встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не проявляє батьківської турботи, лише сама по собі констатація факту ухилення відповідачки від виконання нею своїх обов`язків по вихованню неповнолітнього сина не є достатньою і безумовною підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав.

З огляду на наведене, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом до батьків, суд приходить до висновку, що на теперішній час відсутні підстави для позбавлення відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_4 , позивачем не доведено обставин, на які він посилався в обґрунтування позову, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

В зв`язку з відсутністю підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідачки щодо її сина, відсутні підстави і для задоволення вимог про стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина.

Керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р., ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 164 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.12.2019 р.

Суддя: Т.М. Янцовська