ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року

м.Суми

Справа №589/4964/17

Номер провадження 22-ц/816/5229/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Орлова І. В.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2019 року в складі судді Литвинко Т. В., ухваленого у м. Шостка, повний текст якого складений 03 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» звернулося з позовом, вимоги якого уточнило (а.с. 68 69, 93) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01 жовтня 2015 року по 31 січня 2019 року в розмірі 23833 грн 46 коп.

Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» суму заборгованості за надані послуги з теплопостачання у період з 01 жовтня 2015 року по 31 січня 2019 року в розмірі 23833 грн 46 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» судові витрати в сумі 1921 грн 00 коп.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 вересня 2019 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення цього ж суду від 24 квітня 2017 року відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду від 24 квітня 2019 року відповідач оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

При цьому, відповідач звертає увагу на ту обставину, що з жовтня 2008 року надання послуг централізованого теплопостачання до її квартири було припинено, що зафіксовано в акті від 06 жовтня 2008 року, з якого вбачається, що прилади централізованого опалення в житловому приміщенні були демонтовані, а транзитні стояки централізованої опалювальної системи теплоізольовані. Ураховуючи викладене, заявник апеляційної скарги вважає, що відключення її житла від централізованого опалення було виконане відповідно до закону та погоджено з теплопостачальною організацією, тому заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 обліковується заборгованість у розмірі 23833,46 грн, нарахована за період з 01 жовтня 2015 року по 31 січня 2019 року, тому саме відповідач, як власник житла зобов`язана сплатити вказану суму.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 (а.с. 15 16, 47, 101).

Виконавцем послуг з централізованого теплопостачання для опалення та підігріву питної води по об`єктах, зокрема, в житловому будинку по АДРЕСА_3 , де мешкають відповідачі, було визначено позивача, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 28 липня 2006 року № 226 (а.с.8).

07 жовтня 2008 року ОСОБА_1 надіслала повідомлення позивачу про відмову від послуг постачання теплової енергії до її квартири (а.с. 126, 127).

На підтвердження своїх вимог позивач надав суду відомість про нарахування і оплату послуг з теплопостачання до квартири ОСОБА_1 , з якої вбачається, що заборгованість за надані послуги за період з 01 жовтня 2015 року по 31 січня 2019 року склала 23833 грн 46 коп. (а. с. 94).

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У пункті 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630) йдеться про те, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, так як втратило чинність 26 липня 2019 року, було передбачено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4» (далі - Наказ № 169)).

При цьому, обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу № 169).

Згідно зі статтею 1 Закону України «По теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Пунктом 22 Правил № 630 передбачалось, що точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 вказувала на ту обставину, що відповідно до акта від 06 жовтня 2008 року її квартира АДРЕСА_2 була відключена від внутрішнобудинкових мереж ЦО і ГВП шляхом зварювання стояків.

Однак, із зазначеного акта вбачається, що він не був затверджений рішенням постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення від мереж ЦО і ГВП та не підписаний представником виконавця послуг (а.с. 128).

При відключенні від мереж централізованого опалення без дотримання Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, дії споживача вважаються самовільними, протиправними, які тягнуть відповідальність за самовільне переобладнання приміщень та не надають підстав для припинення обов`язків власників квартир зі сплати за послуги з теплопостачання.

Таким чином, відповідачем не надано доказів на підтвердження факту правомірного відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання з дотриманням чинного на момент відключення законодавства, як і доказів ненадання або неналежного надання відповідачам послуг із постачання тепла.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем.

Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року справа № 607/11933/15-ц.

Ураховуючи викладене, доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність правових підстав для нарахування оплати з послуг теплопостачання не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позову і не містять посилань на такі порушення, які могли б бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду, відповідно, без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 1; ст. 375; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик

Судді: Т.А. Левченко

І.В. Орлов