Постанова

Іменем України

20 березня2019 року

м. Київ

справа № 686/4433/14-ц

провадження № 61-2511св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - - ОСОБА_1,

відповідачі:ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2017 року у складі судді Карплюка О. І. та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 07 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Спірідонової Т. В., Купельського А. В., Янчук Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на об'єкт завершеного будівництва будинковолодіння.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 з 1989 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5, а з 24 березня 1999 року по 05 грудня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Копистинської сільської ради від 29 квітня 1992 року

ОСОБА_5 виділена земельна ділянка під індивідуальне будівництво площею 0,25 га.

За спільні кошти та спільною працею ОСОБА_1 та ОСОБА_5 почали будувати житловий будинок по АДРЕСА_1

Рішенням Копистинської сільської ради від 28 жовтня 2004 року № 55 житловий будинок прийнятий в експлуатацію.

ОСОБА_1 вважала, що побудований будинок є спільною сумісною власністю подружжя і вона має право на 1/2 частину об'єкта завершеного будівництва, а тому після зміни заявлених позовних вимог остаточно просила визнати за нею право власності на 1/2 частину об'єкта завершеного будівництва будинковолодіння АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку, літньої кухні-сараю, погреба, огорожі та колодязя питного.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

19 лютого 2016 року до участі у справі залучено правонаступників ОСОБА_5 - спадкоємців: ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на об?єкт завершеного будівництва будинковолодіння відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження обставин спільної її та ОСОБА_5 участі у створенні спірного будинковолодіння.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 07 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

15 вересня 2017 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

27 грудня 2017 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подано до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 07 грудня 2017 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, при цьому посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

12 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом не надана оцінка показам свідків, які були допитані в судовому засіданні та не надано оцінку підтверджуючим документам, про те, що в період часу з 1993 року по 1997 рік будівельні матеріали, які були використані під час будівництва спірного житлового будинку отримувались ОСОБА_1 особисто у ВАТ «Хмельницький постійно-діючий Будівельний поїзд № 12» в рахунок заробітної плати.

Аргументи учасників справи

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що з 24 березня 1999 року по

05 грудня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі.

З 09 листопада 1978 року по 12 листопада 1997 року ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою - ОСОБА_6

Рішенням Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 29 квітня 1992 року № 2-а ОСОБА_5 виділено земельну ділянку під індивідуальне будівництво площею 0,25 га.

Рішенням виконавчого комітету Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 25 серпня 1993 року № 44 ОСОБА_5 наданий дозвіл на будівництво житлового будинку.

На виділеній земельній ділянці по АДРЕСА_1 до 2004 року був побудований житловий будинок і рішенням сесії Копистинської сільської ради від 28 жовтня 2004 року № 55 він прийнятий в експлуатацію.

Право власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку не зареєстроване.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, спадкоємцями після смерті якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 16 лютого 2017 року № 82/16 ступінь готовності будинку по АДРЕСА_1 становить 87 %.

На час проведення дослідження експертом встановлено, що на земельній ділянці розташований двоповерховий будинок та господарські будівлі, земельна ділянка огороджена, приміщення житлового будинку експлуатуються частково, в приміщеннях першого та другого поверхів проводяться ремонтно-будівельні роботи.

Будівництво спірного будинку розпочалося до укладення між

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 шлюбу. Продовжилося і після реєстрації шлюбних відносин, а тому для вирішення заявленого позивачем питання про його поділ як об'єкта спільної сумісної власності суд мав встановлювати як обставини, передбачені статтею 17 Закону України «Про власність», так і факти за статтею 60 СК України.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження спільної її та ОСОБА_5 участі у створенні спірного будинковолодіння.

Але повністю з таким висновком погодитись не можливо через те, що він ґрунтується на неповному з'ясуванні обставин справи.

Судами встановлено, що будівництво спірного жилого будинку розпочалося до реєстрації шлюбу між подружжям ОСОБА_5 і завершилося після реєстрації шлюбних відносин.

Тому для розгляду справи по суті, суди мали з'ясувати коли саме був збудований спірний будинок і чи не є він спільною сумісною власністю ОСОБА_1 і ОСОБА_5 відповідно до статті 22 КЗпШС та статті 60 СК України, або яка його частина була збудована після реєстрації між ними шлюбу.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та норма матеріального права, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, судом апеляційної інстанції не встановлені, оскаржуване судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що відповідно до статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Керуючись статтями 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційної цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 07 грудня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване судове рішення втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.П. Курило