Справа № 461/1984/19
Провадження № 2/461/662/19
УХВАЛА

25 березня 2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова Фролова Л.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив зняти арешт з нерухомого майна гаража № 16 в гаражному кооперативі № 3, який був накладений судовим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 03 вересня 1997 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення. Зазначає, що даний спір не стосувався гаражного приміщення, а у позові ОСОБА_2 було відмовлено.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч. 1 ст. 158 ЦПК України).

Частини 9-10 цієї ж статті передбачають, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Як вбачається з рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 жовтня 1998 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, питання скасування арешту майна вирішене не було. В той час, в тексті рішення суду першої інстанції, ухвали Львівського обласного суду відсутні відомості про накладення арешту на майно ОСОБА_1 в межах цієї справи.

Розділ VI ЦПК України регулює процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). Так, процесуальними питаннями виконання рішень суду є питання негайного виконання судових рішень, звернення судових рішень до виконання, виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання, зупинення виконання судового рішення, тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу, оголошення розшуку боржника або дитини, привід боржника, вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, заміна сторони виконавчого провадження, поворот виконання рішення, постанови.

Отже, питання зняття арешту майна, скасування заходів запобіжного заходу не може бути вирішене судом в порядку виконання рішення суду.

Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» розяснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред'явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

З урахуванням викладеного, питання зняття арешту з майна може бути вирішене заявником лише у позовному провадженні, для чого останньому необхідно звернутися до суду з цивільним позовом. При цьому, суд ОСОБА_1 його заяву про скасування арешту майна, як таку, що не підлягає розгляду у порядку, передбаченому для виконання судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування арешту майна повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Д. Фролова