Провадження № 4-с/522/297/19
УХВАЛА

03 грудня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 25.10.2019 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, щодо зобов`язання скасування арешту з коштів боржника.

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем Другого відділу ДВС здійснювалось виконавче провадження за виконавчим листом №1522/14142/12, виданого 25.10.2018 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «АІСЕ Україна» боргу в розмірі 14816,26 грн. Постановою від 14.03.2019 року накладено арешт на кошти заявника, які розміщені на картковому рахунку в АБ «Південний», що привело до заблокування пенсійної картки. Арешт на пенсію не може бути накладений, у зв`язку з чим ОСОБА_5 звернулася до суду.

Ухвалою суду від 30.10.2019 року скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 07.11.2019 року.

Протокольною ухвалою від 07.11.2019 року було витребувано матеріали виконавчого провадження.

У судове засідання 03.12.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, прийшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

За ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності за загальних захворюванням, що підтверджується пенсійним посвідченням № та довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №232834.

З довідки про доходи №332313 вбачається, що за період з квітня 2019 року по вересень 2019 року ОСОБА_1 отримала пенсію у розмірі 9 183 грн.

Старшим державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Костіною В.В. відкрити виконавче провадження з приводу виконання виконавчого листа №1522/14142/12, виданого Приморським районним судом м. Одеси 25.10.2018 року.

Постановою старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Костіною В.В. від 14.03.2019 року ВП №58097439 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в АБ «Південний» та всіх інших відкритих рахунках ОСОБА_1 .

З виписки по рахунку № НОМЕР_1 /0614 вбачається, що на рахунок в АБ «Південний» зараховуються щомісячні пенсійні виплати ОСОБА_1

ОСОБА_1 зверталася до Другого Приморського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області з заявою щодо надання відповіді на підставі чого було накладено арешт на єдиний її дохід у вигляді пенсії по інвалідності.

Листом №19948/В-1 від 13.08.2019 року Другим Приморський відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області повідомило, що відсутні підстави для зняття арешту з майна, у зв`язку з тим, що виконання рішення не може бути забезпечено в інший спосіб.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

В ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Згідно ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

Відповідно до ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках, а за іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8 має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Такі роз`яснення містяться у пунктах 1 та 2 Постанови ПВС України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець порушив порядок звернення стягнення на пенсію боржника, визначений ст. 68 та 70 Закону України «Про виконавче провадження», фактично наклавши оскаржуваною постановою арешт на пенсію скаржника у повному обсязі, що призвело до порушення прав боржника ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 48, 76, 81, 223, 247, 258, 259, 260, 263, 268, 447, 450-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити частково.

Визнати постанову Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП №58097439 від 14.03.2019 рок протиправною та скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок ОСОБА_1 , відкритий в АТ «Південний» (МФО 328209), як пенсійні виплати на суму, що перевищує 20% таких виплат.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Повний текст ухвали суду складено 06.12.2019 року.

Суддя В.Я.Бондар