провадження № 2/294/77/19
справа № 294/458/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Чуднівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого - судді Мандро О.В.

при секретарі Рижук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чуднові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2018 року позивач через представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської областіпро визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкуванняза законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його баби ОСОБА_3, яка померла 13.08.1997 року відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,55 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області. Баба позивача була внесена до списку осіб, які мали право на земельну частку (пай), яка знаходилась у колективній власності ВАТ «Іванопільське», але вона не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Після смерті баби спадщину прийняв батько позивача ОСОБА_4 шляхом вступу в управління спадковим майном відповідно до ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, але спадкових прав не оформив. 09.05.2009 року ОСОБА_4 помер. Позивач змушений звернутись до суду з позовом, оскільки в нотаріальному порядку не може оформити свої спадкові права після смерті батька у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай).

В судове засідання сторони не зявились.

В тексті позовної заяви міститься прохання позивача про розгляд справи за його відсутності.

Від представника селищної ради ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, у якій одночасно зазначено, що селищна рада позов визнає повністю.

На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

12.08.1997 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №298006, виданим Чуднівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 30.11.2016 року (а.с.7).

Відповідно до витягу №9 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, матірю ОСОБА_4 значиться ОСОБА_3 (а.с.9).

09.05.2009 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №277727, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чуднівського районного управління юстиції у Житомирській області від 13.11.2015 року (а.с.8).

Відповідно до довідки №3392/02-23 від 29.12.2016 року, виданої виконавчим комітетом Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області разом із ОСОБА_3 до дня її смерті проживав її син ОСОБА_4 (а.с.13).

Верховний Суд України у листі від 29.10.2008 року № 19-3767/0/8-08 надав роз'яснення «Щодо розгляду земельних спорів», де у пункті 6 вказав, що при розгляді справ про визнання права на земельну частку (пай) судам необхідно:

а) перевіряти наявність підстав права на земельну частку (пай), передбачених Указом № 720/95. При цьому слід мати на увазі, що трудова книжка свідчить не про членство в колективному сільськогосподарському підприємстві, сільськогосподарському кооперативі чи сільськогосподарському акціонерному товаристві, а про наявність трудових відносин з ними;

б) досліджувати статут підприємства, оскільки відповідно до ст. 4 Закону України від 14 лютого 1992 р. N 2114-XII "Про колективне сільськогосподарське підприємство" підприємство діє на основі статуту, в якому вказується порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї;

в) з'ясовувати, коли було видано державний акт на право колективної власності на землю, оскільки член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ").

Державний акт на право колективної власності на землю та статут товариства «Іванопільське» надані не були, клопотання про їх витребування не заявлялися.

В матеріалах справи наявний уточнений список акціонерів ВАТ «Іванопільське», в якому значиться ОСОБА_6, але список без державного акта на право колективної власності на землю не є належним доказом. Доказів на підтвердження членства баби позивача в ВАТ «Іванопільське» позивачем не надано.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель, зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі, можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання цю виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Відповідно до положень статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотань від позивача та її представника про залучення до участі у справі співвідповідачів Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області та ВАТ «Іванопільське» чи його правонаступників до суду не надходило, суд позбавлений можливості з власної ініціативи залучати до участі у справі співвідповідачів.

З урахуванням вказаних обставин у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного вище та керуючись статтею 14 Конституції України, пунктом 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», статтею 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»та статтями 4, 12, 13, 51, 76, 81, 211, 223, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Чуднівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: О.В. Мандро