Номер провадження: 22-ц/813/7008/19
Номер справи місцевого суду: 495/9343/17
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

05 грудня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 листопада 2017 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 2-3).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 листопада 2017 року заява ОСОБА_1 була задоволена. Зокрема, суд встановив факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гараханли Агджабединського району Республіки Азербайджан, постійно проживав на території України з 1989 року по червень 1992 року (а.с. 16-17).

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області 17.07.2019 року подали до суду апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, апелянт посилається на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які письмові, речові та електронні докази факту проживання заявника за відповідною адресою, а суд першої інстанції не допитав жодного свідка, який міг би підтвердити відповідні обставини. Апелянт вказав на те, що проти встановлення факту постійного проживання на території України за період станом на 24.08.1991 року, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області заперечує, а отже, як зазначає апелянт, в даному випадку наявний спір про право. Крім того апелянт зазначив, що заявник не звертався з заявою про набуття громадянства України чи отримання дозволу на імміграцію до ДМС України чи її територіальних підрозділів, не надав до ГУ ДМС жодних документів, зазначених у Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, а отже не використав всі можливості для отримання статусу громадянина України, а тому звернення до суду із заявою про встановлення факту, на думку апелянта, є передчасним. Тому апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви (а.с. 18-27).

Ухвалою судді Одеського апеляційного суду (суддя Дрішлюк А.І) від 29 липня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 листопада 2017 року було залишено без руху та надано апелянту строк на усунення недоліків, а саме, сплати судового збору та подання до суду документів, що підтверджують сплату судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що апелянту та його представнику була направлена копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Зазначена копія ухвали була отримана апелянтом 28 серпня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи, із позначкою про вручення.

Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Апелянтом у встановлений судом строк та станом на момент постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги не були усуненні недоліки апеляційної скарги, а саме до апеляційної скарги не було додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, у зв`язку з чим апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

Зважаючи на те, що в апелянта було достатньо часу для усунення недоліків апеляційної скарги, а також, що апелянт, як ініціатор процесу на даній стадії повинен цікавитися рухом даної апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції визнає апеляційну скаргу неподаною та повертає апелянту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 356, 357, 381 ЦПК, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 листопада 2017 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення - вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

05.12.2019 року м. Одеса