Ухвала

24 липня 2019 року

м. Київ

справа № 371/1403/16-ц

провадження № 61-32421 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В.,

Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач - ОСОБА_1 ;

представники відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Миронівського районного суду Київської області у складі судді Пархоменко В. М.

від 19 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області у складі колегії суддів: Матвієнко Ю. О., Волохова Л. А., Лівінського С. В.,

від 06 липня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 22 березня 2011 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 3 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві.

Взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором відповідачка належним чином не виконувала, на вимоги банку не реагувала, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 26 772 грн 43 коп., з яких: заборгованості за кредитом - 2 926 грн 08 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 19 295 грн 28 коп., комісії у розмірі 2 800 грн, штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн, штрафу (процентна складова) у розмірі 1 251 грн 07 коп.

Посилаючись на викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 22 березня 2011 року у розмірі 26 772 грн 43 коп.

Заочним рішенням Миронівського районного суду Київської області від 19 січня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 22 березня 2011 року у розмірі

26 772 грн 43 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, на вимоги банку не реагувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої визначено згідно з умовами договору та вимогами закону. При цьому суд зазначив, що відповідачка своєю заявою позичальника погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, які складають кредитний договір, та його умовами.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Заочне рішення Миронівського районного суду Київської області від 19 січня 2017 року залишено без змін.

Погоджуючись із рішенням районного суду, суд апеляційної інстанції також зазначив, що підписавши 22 березня 2011 року анкету-заяву, відповідачка, таким чином, надала свою згоду на приєднання до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, факт чого нею не спростовано. При цьому відповідачка використовувала кредитні кошти, витрачаючи та повертаючи їх, а, отже, не заперечувала щодо умов отримання кредиту. Також апеляційний суд зазначив, що на підставі умов договору, укладеного між сторонами, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки. Банком не пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, так як відповідачка останній раз погашала кредит 08 квітня 2014 року, а з позовом до суду банк звернуся у листопаді 2016 року, тобто в межах строку позовної давності.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про задоволення позову, оскільки належним чином не дослідили всіх обставин справи. Пред`являючи позов, банк посилався на те, що Умови та Правила надання банківських послуг є складовою укладеного між сторонами кредитного договору. Разом з тим зазначені Умови не містять її підпису, банком не надано доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою кредитного договору і що саме ці Умови вона мала на увазі, підписуючи заяву позичальника, та відповідно брала вона на себе зобов`язання зі сплати винагороди та неустойки у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Крім того, банком пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки із поданих ним розрахунків вбачається, що банк дізнався про порушення свого права 30 березня 2012 року і саме з цього часу розпочалося нарахування сум комісії та пені.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року касаційне провадження у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18) за позовом

ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Частиною першою статті 254 ЦПК України визначено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 рокукасаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року у частині стягнення з ОСОБА_6 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 18 лютого 2011 року у розмірі 5 071 грн 87 коп. - проценти за користування кредитними коштами та 16 059 грн - пеня за порушення умов кредитного договору, скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у позові.

В іншій частині рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року залишено без змін.

З огляду на те, що усунуто обставини, що викликали зупинення провадження у справі, то воно підлягає поновленню.

Керуючись частиною першою статті 254, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закасаційною скаргоюОСОБА_1

на заочне рішення Миронівського районного суду Київської області

від 19 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області

від 06 липня 2017 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта