Справа № 404/6692/18
Номер провадження 4-с/404/16/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді- Бершадської О.В. за участі секретаря - Коноваленко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому скаргу стягувача ОСОБА_1 на дії начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ярушевської І.І., та бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюк Д.М. в рамках виконавчого провадження №58249814, боржник: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, якою просив визнати постанову про проведення перевірки виконавчого провадження №58249814 від 20.03.2019 року, винесеної начальником Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ярушевською І.І. неправомірною; зобовязати державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюка Данила Максимовича здійснити виконавчі дії по виконавчому провадженні №58249814.

Скаргу мотивує тим, що ним направлено до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження, для примусового виконання виконавчий лист № 404/6692/18, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда 24.01.2019 року по справі про стягнення із Акціонерного товариства КБ Приватбанк коштів у розмірі 6694,45 грн. на його користь. У заяві надано відомості, які йому відомі про боржника: Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул Грушевського, буд.1Д, ; кореспондентський рахунок НОМЕР_1 у Національному банку України, МФО НБУ 300001: розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , МФО 305299; ІПН: НОМЕР_3 ). У телефонній розмові з працівниками ДВС було з`ясовано, що відкрито виконавче провадження постановою № 58249814 від 01.02.2019 року та здійснюються виконавчі дії. Також повідомлено, що державний ваконавець, який здійснює виконавче провадження по справі - ОСОБА_2 . З телефонної розмови з державним виконавцем Лазюком Данилом Максимовичем з`ясовано, що дане виконавче провадження буде передано до Відділу примусового виконання рішень Головного теруправління в м. Києві для здійснення виконавчих дій в рамках виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення з Приватбанку, але на протязі місяця дане виконавче провадження не передавалося до відділу примусового виконання рішень Головного теруправління в м.Києві, аргументуючи це тим, що відсутнє відповідне доручення департаменту, відбувається заміна електронних ключів бухгалтера. Ним на ім`я начальника Печерського районного відділу ДВС міста Киів Головного територіального управління юстиції у місті Києві неодноразово направлялися відповіді скарги на бездіяльність державного виконавця відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюк Д.М.

20.03.2019 року начальником Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ярушевською І.І., відповідно до ст. 74 ЗУ Про виконавче провадження винесено постанову про перевірку виконавчого провадження №58249814, відповідно до якої дії державного виконавця відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюка Д.М. визнані такими, що вчинені у відповідності до вимог ЗУ Про виконавче провадження.

З даною постановою не погоджується та вважає дії начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби протиправними. Так, вищевказана постанова мотивована тим, що станом на 20.03.2019 року постанова начальника органу державної виконавчої служби вищого рівня про передачу матеріалів даного виконавчого провадження до Відділку не надходила. У вказаній постанові взагалі не зазначено чи було направлене державним виконавцем відповідне повідомлення до органу державної виконавчої служби вищого рівня про надходження виконавчого документу про стягнення з КБ Приватбанк на його користь та про необхідність передачі виконавчого провадження №58249814. Не зважаючи на неодноразові скарги на імя начальника відділу, в яких наголошував на той факт, що не одержував постанови про відкриття виконавчого №58249814, даної постанови на його адресу так і не надійшло. У зв"язку з тим, що за даним виконавчим провадженням не проводяться виконавчі дії Печерським районним відділом ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві та тривалий час не передається для виконання до відділу примусового виконання рішень Головного теруправління в м.Києві не може вчасно отримати належні йому кошти.

Вважає, що бездіяльність державного виконавця має наслідок у вигляді тривалого невиконання судового рішення, яке є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України ( а.с. 1-3).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду скарга на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 квітня 2019 року прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання. Зобов`язано державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюк Д.М. надати в суд для огляду в судовому засіданні оригінал виконавчого провадження №58249814 (а.с. 14).

В судові засідання ОСОБА_1 не зявився, повідомлявся, до суду повернулися конверти з відміткою інші причини (адресат відсутній). Начальник Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ярушевська І.І., державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюк Д.М. в судове засідання не зявились, повідомлялись.

Боржник: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», його представник в судове засідання не зявився, повідомлявся.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у її задоволенні, з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, - і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

При цьому, судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльністю державного виконавця регламентовано розділом VII ЦПК України.

Згідно положень ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Аналогічні приписи містяться у ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що 24 січня 2019 року секретарем Кіровського районного суду м. Кіровограда видано виконавчий лист №404/6692/18 про стягнення з АТ КБ ПриватБанк на користь ОСОБА_1 неправомірно списані кошти в розмірі 6694,46 грн. заборгованості (а.с. 8-9).

02 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою, якою просив винести постанову про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна (коштів) боржника. Додатком до заяви надав виконавчий лист №404/6692/18 від 24 січня 2019 року, копію паспорту та ідентифікаційного номеру, квитанцію про сплату авансового внеску (а.с. 10).

Начальником Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ярушевською І.І. 20 березня 2019 року на виконання доручення Управління державної виконавчої служби №14455/1.3-18 від 22.02.2019 року проведено перевірку матеріалів виконавчого провадження (ВП 58249814) з примусового виконання виконавчого листа Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.01.2019 року №404/6692/18 про стягнення з АТ КБ Прватбанк на користь ОСОБА_1 суми у розмірі 6694,45 грн.

Згідно постанови від 20 березня 2019 року дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Лазюка Д.М., по виконанню виконавчого листа Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.01.2019 №404/6692/18 про стягнення з АТ КБ "Приватбанк на користь ОСОБА_1 суми у розмірі 6694,45 грн., визнано такими що вчинені у відповідності ЗУ Про виконавче провадження (а.с. 11).

Як встановлено начальником та зазначено у постанові від 20 березня 2019 року, на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №58249814 з примусового виконання виконавчого листа Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.01.2019 №404/6692/18 про стягнення з АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 суми у розмірі 6694,45 грн.

Керуючись вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження, 01 02.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії направлено сторонам провадження. Станом на 20.03.2019 року постанова про передачу матеріалів виконавчого провадження до Відділу не надходила. Згідно статті 18 Закону, державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусовою виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, таким чином, дії державного виконавця Лазюка Д.М. вчинені у відповідності вимог статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 , 18 ЗУ Про виконавче провадження (а.с. 11).

За змістом ст.ст. 447, 451 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", а згідно із ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" - виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення (ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України. Розділом V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 визначено порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень. Зокрема, абзацом 3 пункту 1 розділу V Інструкції визначено, що питання про передачу виконавчого документа іншому органу державної виконавчої служби вирішується начальником органу державної виконавчої служби вищого рівня (про передачу виконавчого документа з відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - директором цього Департаменту), про що виноситься відповідна постанова (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 6 цього розділу).

Відповідно до пункту 6 розділу V Інструкції виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі: якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби; відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби; утворення виконавчої групи при кількох органах державної виконавчої служби; якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Згідно абзацу 3 пункту 7 розділу V Інструкції - передача виконавчих проваджень може здійснюватися до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, відділів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах - за рішенням начальника управління державної виконавчої служби щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні у відділах державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини. Згідно ч. 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються: підстави перевірки виконавчого провадження; строки проведення перевірки; у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону; у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; строк виконання постанови; коло осіб, яким надсилаються копії постанови; інша необхідна інформація. Якщо посадовою особою, зазначеною в абзацах третьому, п`ятому та шостому пункту 1 цього розділу, прийнято рішення про скасування постанови або іншого процесуального документа (або їх частини), винесених у виконавчому провадженні в резолютивній частині постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, зазначається постанова або документ, який скасовується (частина, яка скасовується).

У разі якщо під час перевірки виконавчого провадження виявлено порушення вимог Закону, посадова особа, зазначена в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, в резолютивній частині постанови доручає начальнику органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, провести дії, передбачені абзацами другим і третім частини третьої статті 74 Закону.

Так, при зверненні до суду зі скаргою на дії начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ярушевської І.І., та бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюк Д.М., заявник обмежився викладенням правових норм, які регулюють обов`язки державного виконавця при проведенні виконавчих дій, загальну процедуру з організації примусового виконання рішень. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватись положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків; статті 74 77 ЦПК про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу ІІІ ЦПК про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, ОСОБА_1 , як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому, під час розгляду справи ОСОБА_1 процесуальним правом взяти участь у судових засіданнях не скористався, з клопотанням про витребування доказів серед іншого про витребування матеріалів виконавчого провадження, до суду не звертався.

За ініціативою суду витребувано ухвалою від 11 квітня 2019 року оригінал виконавчого провадження №58249814, однак ухвала не виконана, виконавче провадження, його належним чином завірена копія не отримана. Таким чином, суд вважає, що стягувачем не доведено наявність підстав для визнання постанови про проведення перевірки виконавчого провадження №58249814 від 20.03.2019 року, винесеної начальником Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ярушевською І.І. неправомірною. Крім того, як роз`яснено у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов`язати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для зобовязання державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюка Данила Максимовича здійснити виконавчі дії по виконавчому провадженні №58249814, а відтак скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, безпідставною, у її задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 447-449 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , боржник: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» щодо визнання постанови про проведення перевірки виконавчого провадження №58249814 від 20.03.2019 року, винесеної начальником Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ярушевською І.І. неправомірною; зобовязання державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюка Данила Максимовича здійснити виконавчі дії по виконавчому провадженні №58249814 - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.07.2019 року

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська