П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року місто Київ

справа № 752/9976/19

провадження № 22-ц/824/9600/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Соколової В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва у складі судді Хоменко В.С. від 27 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" в особі відділення № 4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Київська міська державна адміністрація, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП "Житло-сервіс" в особі відділення № 4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 .

2 серпня 2016 року між сторонами укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався надавати послуги з утримання будинку та прибудинкової території у будинку АДРЕСА_2 .

Посилаючись на те, що Київська міська державна адміністрація не визначила КП "Житло-сервіс" виконавцем послуг з утримання вказаного будинку, позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо надання позивачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та зобов`язати його припинити їх надання.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаржник зазначає, що спір виник з договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а тому на підставі частини 8 статі 28 ЦПК України він має право пред`явити позов за місцем виконання цього договору.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що підставою звернення позивача до суду стало питання пов`язане з виконанням договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до умов якого КП "Житло-сервіс" зобов`язався надавати позивачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території у будинку АДРЕСА_2 .

Постановляючи ухвалу про направлення справи за підсудність, суд першої інстанції виходив із того, що спірний договір не містить вказівки на місце його виконання, а тому даний позов повинен розглядатися за загальним правилом територіальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача). Оскільки зареєстрованим місцезнаходженням відповідача є місто Київ, вулиця Дніпровська Набережна, 25-Б, що територіально відноситься до Дарницького району міста Києва, то справа підсудна Дарницькому районному суду міста Києва.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина 1 статі 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 статі 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді "Верховенство права", схваленої Венеційською комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно з пунктом 1 статі 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів" ("Dombo Beheer B. V. v. The Netherlands") від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Згідно із частиною 1 статі 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статі 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами частини 1 статі 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За загальним правилом територіальної підсудності, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (частина 2 статі 27 ЦПК України)

Статтею 28 ЦПК України встановлено правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю.

Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача) вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Так, відповідно до частини 8 статі 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Зі змісту договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 2 серпня 2016 року убачається, що відповідач зобов`язався надавати послуги з утримання будинку та прибудинкової території у будинку АДРЕСА_2 .

Ураховуючи особливість надання житлово-комунальних послуг, можна дійти висновку, що виконувати зазначений вище договір можливо лише за місцезнаходженням будинку в якому надаються такі послуги.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про непідсудність даного спору за місцем виконання договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 2 серпня 2016 року є помилковим.

Ураховуючи викладене, судом допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до частини 1 статі 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 26 липня 2019 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

В.В. Соколова