ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/8718/19

Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1427/19

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді - Бобрової І.О.,

суддів - Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ТОВ «Денар-Люкс»,

третя особа - ПАТ «Чернігівреставрація»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Денар-Люкс» на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 12 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Денар-Люкс» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди,

місце ухвалення судом першої інстанції рішення - м.Чернігів,

дата складання судом першої інстанції повного тексту рішення -17.09.2019,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ТОВ «Денар-Люкс», в якому просила зобов`язати відповідача виконати ремонті роботи за власний кошт по усуненню протікань даху будинку АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача на свою користь 14000,84 грн матеріальної шкоди, завданої повторним залиттям квартири, 10 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Забудовником зазначеного будинку є відповідач, а обслуговування будинку на підставі договору про надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій здійснювало ТОВ «Габріель». 27.12.2012 комісійно був складений акт про затоплення належної їй квартири, в якому було зазначено, що по АДРЕСА_1 сталось затікання талої води з даху будинку в квартиру. На її заяву ТОВ «Габріель» 30.01.2013 надало відповідь про те, що на їх думку заявлені нею недоліки (протікання даху) виникли в результаті порушення ДБН В.2.6-14-97 «Покриття будинків і споруд». Було запропоновано для визначення остаточної причини їх виникнення провести додаткові обстеження із забудовником ТОВ «Денар-Люкс», на гарантійному обслуговуванні якого знаходиться будинок. 02.02.2015, коли будинок обслуговувався КП «ЖРЕД-13», комісією був складений акт, який зафіксував сліди затікання на стелі та стінах, відшарування шпалер у кімнатах двох рівнів квартири. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.10.2015 з ТОВ «Денар-Люкс», як забудовника будинку, гарантійний строк якого не сплив, на користь позивача було стягнуто 32650 грн майнової шкоди, проте ремонтні роботи по усуненню протікання даху проведені не були. В ніч з 29.01.2019 на 30.01.2019 повторно сталося протікання даху Водою пошкоджено стелю, стіну, шпалери, частину підлоги. 30.01.2019 позивач звернулась із заявою до ОСББ Стрілецька, 88, в якій просила направити до її квартири уповноважену комісію для встановлення причини залиття квартири та встановлення винних осіб, проте жодних дій по даній заяві не відбулось. Згідно із дефектним актом, що складений на замовлення позивача ТОВ «ВНВ 2000», матеріальна шкода, завдана залиттям квартири становить 14000,84 грн, яку позивач просила стягнути саме з ТОВ «Денар-Люкс», як і 10 000 грн моральної шкоди, завданої стресом, витрачанням часу на захист своїх прав, ігноруванням забудовником проблеми протікання даху.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 12 вересня 2019 року позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Денар-Люкс» на користь ОСОБА_1 14000,84 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн у відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог та ухвалити нове рішення в цій частині про їх задоволення.

Скаржник зазначає, що вона мала договірні відносини із забудовником, яким є ТОВ «Денар-Люкс», проблеми виникли з експлуатацією покрівлі і є наслідком порушення саме забудовником державних будівельних норм і тому останній повинен забезпечити виконання ремонтних робіт даху будинку. Відповідач є виготовлювачем товару і має нести відповідальність по усуненню його недоліків, зокрема, повинен організувати виконання ремонтних робіт даху, виправити ситуацію з деформацією метало черепиці, відсутністю єндови біля карнизу покрівлі, нещільним приляганням листів покрівлі та листві єндови, ослабленням болтових з`єднань, укладаючи при цьому договори про наймання підрядних організацій для виконання таких робіт.

В апеляційній скарзі ТОВ «Денар-Люкс» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимог в цій частині відмовити, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Скаржник наголошує на тому, що товариство не здійснювало жодних робіт по будівництву будинку, окрім інвестування в його будівництво за договором від 03.09.2007 №01/09. Обов`язком ВАТ «Чернігівреставрація» за зазначеним договором визначено прийняти на себе всі обов`язки та права генеральної підрядної організації, і здати роботи КП «Чернігівбудінвест». Вважає, що саме ВАТ «Чернігівреставрація» мало право залучати для виконання спеціальних робіт субпідрядні організації, що мають відповідні ліцензії. Положенням договору передбачено, що ВАТ «Чернігівреставрація» відповідає за дефекти, що зумовлені її діяльністю, а відповідач несе відповідальність лише за дефекти, зумовлені низькою якістю ресурсів, ним поставлених, та неправильною експлуатацією об`єкту. Скаржник вважає, що товариство не є належним відповідачем у справі, оскільки нести відповідальність повинна організація, яка здійснювала будівництво. На думку відповідача, суд помилково вказав, що позивач мала договірні відносини із забудовником, оскільки всі договори, що стосувались придбання позивачем спірної квартири, були укладені між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Регіон Капітал». Скаржником також звертається увага на те, що з моменту здачі будинку в експлуатацію він перебував на обслуговуванні у ТОВ «Габріель», КП «ЖЕК-13», а зараз у ОСББ «Стрілецька-88», які не здійснювали належного обслуговування будинку. Дах будинку належить до інженерного обладнання будинку і обслуговується виключно організацією, на балансі якої перебуває будинок, проте позивачем не надано жодних доказів на підтвердження належного утримання будинку балансоутримувачем. За твердженням відповідача суд за відсутності будь-яких належних та допустимих доказів зробив висновок про те, що недоліки в покрівлі виникли внаслідок порушення ДБН. Позивач звернулась до ТОВ «ВНВ 2000» з метою встановлення завданої матеріальної шкоди через півроку після залиття, тому складені товариством документи є неспроможними доказами, в даному випадку відсутній причинно-наслідковий зв`язок між протіканням даху в ніч з 29.01.2019 на 30.01.2019 та наслідками, зафіксованими через півроку. Дослідження покрівлі зроблено експертом у 2015 році, проте за відсутності належного утримання ТОВ «Стрілецька-88» покрівлі та проведення технічного огляду спірного будинку, такий висновок експерта не можна брати в основу судового рішення. Також відповідач вважає, що гарантійний строк безремонтної служби покрівлі з моменту здачі будинку в експлуатацію сплив.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 відповідач ТОВ «Денар-Люкс» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 . Погоджується із висновком суду про те, що позов в частині зобов`язання відповідача виконати ремонтні роботи по усуненню протікань даху будинку за власний кошт не підлягає задоволенню. ОСББ «Стрілецька-88», як балансоутримувач будинку, зобов`язане проводити технічний огляд будинку, і обов`язок по ремонту покрівлі виникає саме у ОСББ. Судом не було встановлено причин протікання даху, а у висновку експерта від 28.06.2015 не досліджувалось питання порушення ДБН при будівництві та якості облаштування покрівлі. Вважає, що сплив гарантійний строк безремонтної служби покрівлі з моменту здачі в експлуатацію будинку.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Денар-Люкс» позивач ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні вимог товариства щодо скасування рішення суду в часині задоволених позовних вимог. Вважає, що твердження відповідача про неналежне обслуговування будинку з боку ТОВ «Габріель» або ОСББ «Стрілецька-88» спростовується висновком експерта від 31.07.2015, де зазначено, що причинами протікання даху є неякісне проведення облаштування даху при будівництві будинку, а не допущені порушення при експлуатації будинку. Позивач вважає також безпідставним посилання відповідача на сплив гарантійного терміну безремонтної служби покрівлі, оскільки такий термін має місце за умови дотримання нормативних вимог з проектування покриття та виконання в повному обсязі всіх вимог щодо експлуатації покрівлі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2,5 ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції частково не відповідає.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що саме відповідач, а не інші обслуговуючі організації, в період гарантійного строку несе відповідальність за стан даху. З відповідачем позивач перебувала у договірних відносинах, тому завдана позивачу майнова та моральна шкода внаслідок пошкодження її майна підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виконати ремонтні роботи за власний кошт по усуненню протікань даху будинку, суд виходив з того, що такі вимоги не можуть бути задоволені, оскільки відповідно до установчих документів ремонті роботи відповідачем не здійснюються.

Колегія суддів частково не погоджується із зазначеними висновками з огляду на наступне.

Суд установив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що видане Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 29.12.2011, та витягом про державну реєстрацію прав, виданим КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради 29.11.2011 (фотокопії на а.с.30-31).

Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що в ніч з 29 на 30 січня 2019 сталось протікання даху в її квартирі, внаслідок чого водою було пошкоджено стелю, стіну, шпалери, частину підлоги, чим завдано їй майнову та моральну шкоду, яку вона просить стягнути з ТОВ «Денар-Люкс» як забудовника, на гарантійному обслуговуванні якого перебуває будинок.

Відповідач ТОВ «Денар-Люкс» заперечував проти покладання на нього обов`язку відшкодувати шкоду позивачу, посилаючись на те, що товариство не здійснювало жодних робіт по будівництву будинку АДРЕСА_1 , окрім його інвестування. Генеральною підрядною організацією було ВАТ «Чернігіврестраврація», яке відповідає за дефекти, що зумовлені його діяльністю.

Згідно з ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб серед іншого мають право на належну якість продукції, і саме продукцію належної якості продавець згідно із ч. 1 ст. 6 зазначеного Закону зобов`язаний передати споживачеві.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про захист прав споживачів» шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону.

За змістом ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Позивачем ОСОБА_1 на підтвердження заявлених нею позовних вимог про відшкодування майнової шкоди було надано щодо факту затоплення - її заяву від 30.01.2019, подану до ОСББ «Стрілецька-88», в якій вона повідомляє про протікання даху в ніч з 29 на 30 січня 2019 року, а щодо розміру завданої шкоди - локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на приміщення, поточний ремонт (а.с.51-53) підсумкову відомість ресурсів (а.с. 54-55) та дефектний акт (а.с.56), що були складені ТОВ «ВНВ 2000».

Надані позивачем інші докази, а саме акт затоплення квартири від 27.12.2012 (а.с.33), заяви на ім`я директора ТОВ «Габріель» від 17.01.2013 (а.с.34-35), відповідь ТОВ «Габріель» від 30.01.2013 (а.с.36), скарга подана на ім`я ТОВ «ФК «Регіон-Капітал» від 20.03.2012 (а.с.37), заява на ім`я Чернігівського міського голови Соколова О.В. (а.с.38) та відповідь Деснянської районної у місті Чернігові ради від 15.02.2013 на цю заяву (а.с.39), акт від 02.02.2015 (а.с.41) стосуються іншого предмету спору - фактів залиття квартири позивача, що сталися 27.12.2012 та 02.02.2015, в той час як предметом даного спору є, за твердженням позивача, залиття її квартири в ніч з 29 на 30 січня 2019 року.

Наявність факту залиття квартири в ніч з 29 на 30.01.2019, про що позивач повідомила обслуговуючу організацію 30.01.2019 (а.с.29), відповідачем не спростована. Не містять матеріали справи і даних щодо проведення ремонтних робіт даху будинку АДРЕСА_1 після ухвалення 05.10.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова рішення яким була встановлена вина забудовника ТОВ «Денар-Люкс» у завданні ОСОБА_1 майнової шкоди, яка виникла через залиття 27.12.2012 та 02.02.2015 квартири в зв`язку з недоліками даху житлового будинку, зокрема, деформації металочерепиці, відсутності єндови біля карнизу покрівлі, нещільного прилягання листів покрівлі та листві єндови, ослаблення болтових з`єднань.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що діями відповідача позивачеві завдано шкоду, яка підлягає відшкодуванню на підставі ст. 1210 та 1167 ЦК України.

Апеляційна скарга відповідача не містить доводів щодо незгоди з розміром стягнутої судом моральної шкоди. Відповідач, вважаючи себе неналежним відповідачем, взагалі заперечував проти задоволення позовних вимог.

З огляду на вказані вище обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду про стягнення на користь позивача моральної шкоди. Розмір цієї шкоди визначений судом, виходячи із засад розумності та справедливості. В цій частині рішення суду слід залишити без змін.

Рішення суду в частині стягнення майнової шкоди підлягає скасуванню. В цій частині доводи відповідача щодо недоведеності позивачем розміру шкоди є слушними. Матеріали справи дійсно не містять жодних належних, допустимих, достовірних доказів на підтвердження розміру завданої майнової шкоди, а також переліку пошкоджень, що виникли в результаті залиття квартири в ніч з 29 на 30 січня 2019 року .

Локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на приміщення, поточний ремонт (а.с.51-53) підсумкова відомість ресурсів (а.с. 54-55) та дефектний акт (а.с.56) не можуть підтверджувати розмір майнової шкоди. Ці документи визначають загальну вартість ремонтних робіт, проте не дають уяви щодо наявних пошкоджень квартири, які виникли в результаті затікання води з даху будинку в січні 2019 року. Зазначені документи не можуть бути визнані належними доказами по справі.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено суду розміру завданої відповідачем майнової шкоди в ніч з 29 на 30 січня 2019 року, тому в цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити, скасувавши рішення суду першої інстанції в цій частині на підставі п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незаконної відмови суду у задоволенні її позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виконати ремонті роботи за власний кошт по усуненню протікань даху будинку АДРЕСА_1 є ґрунтовними.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Статтею 1(п.22) та 6 ч.1 Закону України «Про захист прав споживачів» дано визначення поняття «споживач» і «виробник (продавець, виконавець)» та встановлений обов`язок останнього передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Згідно з ст.1211 ЦК України шкода, завдана внаслідок недоліків товару, що є нерухомим майном, робіт (послуг), підлягає відшкодуванню, якщо її завдано протягом встановленого строку служби (строку придатності) товару, результатів робіт (послуг), а якщо він не встановлений, - протягом десяти років з дня виготовлення товару, виконання роботи (надання послуги).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.10.2015 встановлено, що будівництво будинку, в якому знаходиться квартира позивача здійснювалося забудовником ТОВ «Денар - люкс» відповідно до договору про участь у Фонді фінансування будівництвом від 31.10.2011. В ході розгляду справи проводилася будівельна - технічна експертиза, яка встановила причини затікання води до квартири позивача, зокрема, деформацію металочерепиці, відсутність єндови біля карнизу покрівлі, нещільне прилягання листів покрівлі та листві єндови, ослаблення болтових з`єднань.

Відповідачем ТОВ «Денар-Люкс», як вказувалося вище, не надано жодних доказів на підтвердження того, що в період з 18.11.2015 (набрання законної сили судовим рішенням про встановлення вини відповідача у заподіянні шкоди майну позивача у 2012 та 2015 році) до 30.01.2019, ним були проведені ремонтні роботи покрівлі з метою усунення протікань даху, та що чергове затоплення квартири позивача в ніч з 29 на 30 січня 2019 сталось з іншої, а ніж протікання даху, причини. Клопотання про проведення ескпертизи з цього питання відповідчем не заявлялося.

Посилання відповідача на те, що відповідальність за вади даху будинку та завдану позивачу шкоду повинні нести генеральний підрядник чи обслуговуюча організація, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває на гарантійному обслуговуванні забудовника, що встановлено рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.10.2015.

Не можуть бути взяті до уваги й твердження ТОВ «Денар-Люкс» щодо закінчення гарантійного строку, який передбачений ДБН та ДСТУ-Н окремо для покрівлі. Слід зазначити, що в експлуатацію житловий будинок АДРЕСА_1 здавався не по частках, а в цілому, тому гарантійний строк на окремі його елементи не може застосовуватися при розгляді даної справи. В цьому випадку застосовуються правила ст.1211 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача виконати ремонтні роботи по усуненню протікань даху будинку АДРЕСА_1 , суд першої не вірно послався на відсутність в установчих документах відповідача виду діяльності "здійснення ремонтних робіт".

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності ТОВ «Денар-Люкс» є організація будівництва будівель (а.с.75). Зазначений вид діяльності не виключає можливості товариству укласти договори підряду на виконання робіт з ремонту даху будинку, здійснивши фінансування таких робіт.

З метою ефективного захисту інтересів позивача відповідача слід зобов`язати організувати за власний кошт виконання ремонтних робіт по усуненню протікань даху будинку АДРЕСА_1 . Вказане не буде виходом за межі позовних вимог і буде відповідати позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, в якій зазначено, що, надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції.

Отже рішення суду першої інстанції належить скасувати в частині стягнення майнової шкоди, відмовивши в цій частині, та в частині відмови в задоволенні позову про зобов`язання вчинити певні дії, задовольнивши вимоги ОСОБА_1 в цій частині, а також в частині стягнення судових витрат з відповідача. Рішення про стягнення моральної шкоди слід залишити без змін.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, колегія суддів виходить з вимог ст.141 ЦПК України. У справі заявлено дві вимоги майнового характеру (стягнення майнової та моральної шкоди), а також одна вимога немайнового характеру. Судовий збір при подачі позову становив 1536,8 грн (768,4 +768,4 = 1536,8). Судовий збір при подачі апеляційної скарги позивача складав 1152,6 грн. Судовий збір при подачі позову та при подачі апеляційної скарги позивач не сплачувала в силу ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідач за подачу апеляційної скарги сплатив 2305,2 грн.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задовольняється повністю, а апеляційна скарга ТОВ «Денар-Люкс» - частково (одна вимога з двох).

З огляду на часткове задоволення позову та на задоволення апеляційної скарги позивача з відповідача на користь держави слід стягнути 1152,6 грн за розгляд справи в суді першої інстанції (768,4 + 384,2 = 1152,6) та 1152,6 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Всього 2305,2 грн.

Відповідачу за рахунок коштів державного бюджету слід компенсувати судовий збір за часткове задоволення апеляційної скарги в сумі 576,3 грн (1/2 частина від судового збору за вимоги майнового характеру).

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч.1 п.2,3, ст.381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Денар-Люкс» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 12 вересня 2019 року скасувати в частині стягнення майнової шкоди, відмови в задоволенні позову про зобов`язання вчинити певні дії та в частині стягнення судових витрат з відповідача.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Денар-Люкс» організувати за власний кошт виконання ремонтних робіт по усуненню протікань даху будинку АДРЕСА_1 .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди - відмовити.

Рішення про стягнення моральної шкоди з Товариства з обмеженою відповідальністю «Денар-Люкс» на користь ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Денар-Люкс» (14033, м.Чернігів, вул.Стрілецька, юуд.88 офіс 4, ) на користь держави 2305,2 грн судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстнцій.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Денер-Люкс» (14033, м.Чернігів, вул.Стрілецька, буд.88 офіс 4, ) в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 576,3 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.3 ст. 389 ЦПК України

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

Н.В.Висоцька

О.Є.Мамонова

Повний текст постанови складений 09.12.2019.