Провадження 4-с/760/207/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року суддя Солом`янського районного суду Усатова І.А., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Корольова Михайла Андрійовича, стягувач: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,-

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Корольова Михайла Андрійовича, в якій просить:

-зупинити виконавче провадження № 60174655 з примусового виконання виконавчого напису №8974 від 19 грудня 2014 року про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру

АДРЕСА_1 ;

-зупинити передачу на реалізацію квартири

АДРЕСА_1 до набрання законної сили ухвалою за результатами розгляду скарги;

-визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу

м. Києва Корольова Михайла Андрійовича по проведенню оцінки майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , та зареєстрована на праві власності за

ОСОБА_1 ;

-визнати незаконним та скасувати висновок про вартість майна від 18 жовтня 2019 року, зроблений ТОВ «Експертна служба України», щодо квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 40,80 кв. м., жилою площею 17,30 кв. м., що знаходиться за адресою

АДРЕСА_3 та зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 .

Вивчивши подану скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Корольова Михайла Андрійовича, стягувач: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», суддя дійшла до наступного.

Однією із вимог поданої скарги позивачка просить визнати незаконним та скасувати висновок про вартість майна від 18 жовтня 2019 року, зроблений ТОВ «Експертна служба України», щодо квартири АДРЕСА_3 та зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.1 закону «Про виконавче провадження» від 2.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 закону «Про виконавче провадження»).

Згідно з п.9 ч.1 ст.2 закону «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності держвиконавців, приватних виконавців.

За змістом чч.1-3 ст.57 закону «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

За приписами ч. 5 цієї статті, виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Згідно із чч. 1, 2 ст.74 закону «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов держвиконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адмінсуду в порядку, передбаченому законом.

Згідно висновків Великої палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі №821/197/18/4440/16 визначення вартості майна боржника є процесуальною дією держвиконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам держвиконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, учиняла відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

За правилами ст.74 закону «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання рішень інших органів можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду.

Оскільки в даному випадку оцінка майна здійснена в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса, то в силу вимог ч.2 ст.74 закону «Про виконавче провадження» така оцінка може бути оскаржена сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адмінсуду в порядку, передбаченому законом. Відповідачем у такому випадку має бути орган ДВС, а суб`єкт оціночної діяльності може бути залучений як третя особа.

З вищенаведеного вбачається, що спір, який виник між сторонами, є публічно-правовим, і відноситься до адміністративної юрисдикції, а тому його розгляд повинен здійснюватися за правилами КАС України окружним адміністративним судом, а не в порядку розділу VII ЦПК України.

З огляду на наведене, у відкритті провадження в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Корольова Михайла Андрійовича,

стягувач: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» слід відмовити.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, ст.ст. 19, 20 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Корольова Михайла Андрійовича,

стягувач: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: