Справа № 331/4567/19
Провадження № 2 /331/1860/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.,

за участю секретаря Качан К.К.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 10 499, 05 гривень.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2019 року по справі відкрите провадження.

В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач 03.12.2019 року надав суду заяву про визнання позову, однак будучи повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з"явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "споживач-фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги"; "житлово-комунальні послуги- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках, спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів,норм, стандартів, порядків і правил"; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та горячою водою, водовідведенням ,газо та електропостачанням,опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку , встановленому законодавством".

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальні послуги є : власник, споживач, виконавець, виробник, відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Запорізької міської ради від 29.07.2008 року оформлено квартиру АДРЕСА_1 як нежитлове приміщення для подальшого використання під магазин продовольчих товарів.

Позивач в період з лютого 2018 року по квітень 2019 року відпустив відповідачу теплову енергію , що підтверджується актами приймання передачі теплової енергії згідно особового рахунку № НОМЕР_1 .

Розрахунком суми заборгованості встановлено, що відповідач ОСОБА_1 за період з лютого 2018 року по квітень 2019 року має заборгованість в сумі 9799,88 гривень, яка до теперішнього часу не сплачена.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому суд вважає за можливе відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову.

Крім того, відповідно до вимог ст. 625 ЦПК України з відповідача слід стягнути 3% річних в сумі 261,45 гривень, інфляційні втрати в сумі 437,72 гривень , у відповідності до розрахунку наданому позивачем , який відповідає вимогам закону .

Питання про судові витрати належить вирішити з урахуванням вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України, та тієї обставини, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» ( місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський , буд. 137, ) заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 9799,88 гривень, 3% річних в сумі 261,45 гривень, інфляційні втрати в сумі 437,72 гривень, судовий збір 960 гривень 50 копійок.

Управлінню Державної казначейської служби України у Олександрівському районі міста Запоріжжя Запорізької області повернути Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» ( місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський , буд. 137, код ЄДРПОУ 32121458) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 960 гривень 50 копійок за платіжним дорученням № 24584 від 01.10.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 05 грудня 2019 року .

Суддя:

05.12.2019