Дата документу 06.12.2019
Справа № 501/2854/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом

1 ОСОБА_1

2 ОСОБА_2

до

відповідачів:

1 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України «АТ «Ощадбанк»,

2 Територіального відокремленого безбалансового відділення №10015/0519 філії Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

предмет та підстави позову: про стягнення переданих банку коштів та моральної шкоди, в зв`язку з наданням неналежних послуг банком,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3 ,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

1. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України «АТ «Ощадбанк», Територіальне відокремлене безбалансове відділення №10015/0519 філії Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення переданих банку коштів та моральної шкоди, в зв`язку з наданням неналежних послуг банком, згідно якого просять суд стягнути на їхню користь в солідарному порядку з відповідачів майнову шкоду в розмірі 3000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

2. Позов мотивували тим, що 20.06.2019 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ними (позивачами) був укладений договір оренди №15-06/К1/2019 нежитлового приміщення.

Розділом 4 договору передбачено, що орендна плата за місяць складає 3000,00 грн. без ПДВ. Сума орендної плати сплачується Орендарями в безготівкову порядку на поточний рахунок Орендодавця до 15 числа поточного місяця за поточний за наданими рахунками.

21.06.2019 року відповідно до квитанції №259 вони (позивачі) оплатили оренду приміщення в філії Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Територіального відокремленого безбалансового відділення №10015/0519 на рахунок Орендодавця НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 328704 в сумі 3000,00 грн. та 30 грн. за банківські послуги.

26.06.2019 року Орендодавець повідомив позивачів, що грошові кошти на його рахунок не надходили.

В той же день позивачі звернулись в філію Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з проханням надати інформацію про рух коштів за оренду нежитлового приміщення.

Ім було повідомлено, що рух коштів відслідкувати неможливо, а тому необхідно подати відповідну заяву в центральний офіс АТ «Ощадбанк» в м.Киїєві, що і було зроблено в відповідному відділенні. До заяви було залучено копію паспорта ОСОБА_1 та надано номер мобільного телефону ОСОБА_1 для надання йому інформації про рух грошових коштів.

Через декілька днів позивачам, на їх повторне звернення, було повідомлено, що заява буде розглянута 15.07.2019 року і кошти будуть перераховані на рахунок Орендодавця. Однак до цієї дати кошти не були перераховані.

Позивачі стверджують, що діями відповідача, який надав їм неналежні послуги, відповідно до Закону України «Про захист прав споживача» їм була спричинена мацнова шкода у розмірі 3000,00 грн. та моральна шкода, яка полягає у тому, що вони з вини відповідача не виконали свої зобов`язання перед Орендодавцем, змушені були вислуховувати його претензії та попередження про можливе розірвання договору оренди, витрачати час на пошук коштів, що не призвело до позитивного результату, частково змінювати свої професійні та життєві плани.

На підставі викладеного, позивачі змушені звернутись до суду з відповідним позовом.

3. Представник відповідача 03.10.2019 року надав до суду відзив на позов, просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що після звернення позивача ОСОБА_1 до відділення банку, Банк відповідно до заяви про видачу готівки № від 06.09.2019 року повернув позивачу кошти у розмірі 3000,00 грн. та позивачами не доведено підстав моральної шкоди.

4. Представник відповідача 17.10.2019 року надав до суду додаткові пояснення (а.с.50-51), просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

5. Позивачі 21.11.2019 року надали до суду заперечення на відзив, просили суд задовольнити позов, посилаючись на його обґрунтованість (а.с.63-64).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

6. Представник відповідача 03.10.2019, 17.10.2019 надав до суду заяви про закриття провадження у справі (а.с.20, 46).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 29.08.2019 року відкрито провадження у справі (а.с.14-15).

8. В судовому засіданні 17.10.2019 року протокольною ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.56-58).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

9. Судом встановлено, що 20.06.2019 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 був укладений договір оренди №15-06/К1/2019 нежитлового приміщення, що підтверджується копією договору (а.с.4).

Розділом 4 договору передбачено, що орендна плата за місяць складає 3000,00 грн. без ПДВ. Сума орендної плати сплачується Орендарям в безготівкову порядку на поточний рахунок Орендодавця до 15 числа поточного місяця за поточний за наданими рахунками.

10. 21.06.2019 року відповідно до копії квитанції №259 ОСОБА_1 оплатив оренду приміщення в філії Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Територіального відокремленого безбалансового відділення №10015/0519 на рахунок Орендодавця НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 328704 в сумі 3000,00 грн. та 30 грн. за банківські послуги (а.с.5).

11. 26.06.2019 року Орендодавець повідомив позивачів, що грошові кошти на його рахунок не надходили, що підтверджується копією претензії від 17.07.2019 року (а.с.6).

12. ОСОБА_1 звернувся в філію Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з проханням надати інформацію про рух коштів за оренду нежитлового приміщення.

13. Після звернення позивача ОСОБА_1 до відділення банку, Банк відповідно до заяви про видачу готівки № від 06.09.2019 року повернув ОСОБА_1 кошти у розмірі 3000,00 грн. (а.с.36-39).

V. Оцінка Суду.

14. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є витрати, які особа зробила, або має зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

15. У ч.1 ст.81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

16. В судовому засіданні факт перерахування працівником банку грошових коштів на неналежний рахунок встановлений.

17. Після звернення позивача ОСОБА_1 до відділення банку, Банк відповідно до заяви про видачу готівки № від 06.09.2019 року повернув позивачу кошти у розмірі 3000,00 грн. (а.с.36-39).

18. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів на користь позивачів матеріальної шкоди у розмірі 3000,00 грн. слід залишити без задоволення.

19. Також відмовляючи в частині вимог про стягнення з відповідачів на користь позивачів вморальної шкоди суд керується наступним.

20. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

21. Разом з тим, слід наголосити, що відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

22. В даному випадку правовідносини сторін виникли із договору надання банківських послуг, яким не передбачено, що у разі порушення зобов`язання, сторона, яка винна у порушенні зобов`язання повинна відшкодувати іншій стороні моральну шкоду.

Не передбачено відшкодування моральної шкоди і на підставі закону, тобто нормами ЦК України про зобов`язання.

23. Таким чином, спірні правовідносини виникли з домовленості сторін, тобто з договірних зобов`язань, а положеннями ст.ст.23, 1167 ЦК України регулюються правовідносини щодо відшкодування шкоди з недоговірних зобов`язань.

24. Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

25. Відповідно до ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати роботу згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості роботи.

26. Згідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про захист прав споживачів» пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочки, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні.

27. Отже, суд доходить до висновку, що позивачами не вірно обрано спосіб захисту своїх порушених прав, тому у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити.

28. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

29. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

30. Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

31. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

32. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного- процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України «АТ «Ощадбанк», Територіального відокремленого безбалансового відділення №10015/0519 філії Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України «АТ «Ощадбанк» на користь позивачів в солідарному порядку майнової шкоди в розмірі 3000,00 грн. та 10000,00 грн. моральної шкоди відмовити повністю.

2. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

4. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

5. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

6. Повний текст рішення виготовлено 06 грудня 2019 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко