Справа № 417/8631/19
Провадження № 2/417/288/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"11" червня 2019 р. с.Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Рукас О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника позивача-адвоката Компанійця Вячеслава Валерійовича до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку на день подачі позову, компенсації за несвоєчасну виплату доходів та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

05.06.2019 року позивач в особі представника позивача-адвоката Компанійця Вячеслава Валерійовича звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку на день подачі позову, компенсації за несвоєчасну виплату доходів та моральної шкоди.

Разом з цим позивач в особі представника позивача-адвоката Компанієць В.В. надала клопотання в якому просить звільнити її від сплати судових витрат по справі, посилаючись на те, що вона виступає з позовними вимогами про стягнення заробітної плати, відповідно до ст.5 Закону України від 08.07.2011 року №3674-ІV «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору.

В пункті 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно п.3.9 Інструкції зі статистики заробітної плати затвердженої Наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року N 5, не належать до фонду оплати праці суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Відповідно дост.117 КЗпП вбачається, що середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника проводиться не у зв`язку із виконуваною працівником роботою, а навпаки, у зв`язку із звільненням працівника та непроведенням з працівником належного розрахунку після припинення трудових відносин. Тобто, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року в справі №910/4518/16.

Висунута позивачем вимога щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку на день подачі позову та моральної шкоди не відноситься до заробітної плати, тому повинна бути оплачена судовим збором.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної у Постанові від 28 листопада 2018 року по справі №761/11472/15-ц, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру (відшкодування моральної шкоди) ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, суд не вбачає й інших підстав, передбачених Законом України «Про судовий збір», за якими судовий збір взагалі не справляється, або позивач міг бути звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди не є тотожними з позовними вимогами про стягнення заробітної плати.

За таких обставин, клопотання позивача в особі представника позивача-адвоката Компанієць В.В. про звільнення від сплати судових витрат за подання позовної заяви до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку на день подачі позову, компенсації за несвоєчасну виплату доходів та моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що клопотання про звільнення від судових витрат задоволенню не підлягає, в зазначеній цивільні справі не може бути відкрите провадження, оскільки позивачем не було сплачено судовий збір за звернення до суду з позовною заявою, як того вимагає ст.175 ЦПК України, тому зазначену позовну заяву необхідно залишити без руху.

Відповідно до ч. 2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фінансовому розмірі.

Ставка судового збору із позовних заяв майнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року № 2629-VIII розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019 року становить 1921 грн.

Так, в даному випадку ціна позову щодо вимог майнового характеру позивачем встановлена в розмірі за:

- середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення, сума якого на день подачі позову складає 131148 грн.57 коп;

- моральна шкода 500000 грн.00 коп.,

всього 631148, 57грн., а тому вона повинна сплатити судовий збір в сумі 6311,48 грн. ( 631148, 57 грн. х 1%).

При цьому суму судового збору необхідно сплачувати: отримувач коштів УК у Марків.р-ні/Марків.р-н/22030101 код отримувача (ЄДРПОУ) 38043302 банк отримувача казначейство України (ЕАП) код банку (МФО) 899998 номер рахунку 2188 код класифікації доходів бюджету 22030101.

Також слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу по заробітній платі за період з березня 2017 року /за 10 робочих днів/ по 17 липня 2017 року у сумі 31422,20 грн. Однак, в порушення вимог ЦПК України позивачем не надано докази, які підтверджують наявність заборгованості по заробітній платі, а саме: довідка про заборгованість по заробітній платі. При цьому слід зазначити, що у випадку неможливості надання вище вказаних доказів позивач має право звернутися до суду із заявою про забезпечення доказів.

Крім того позивачем долучені до позовної заяви:

-розрахунок заробітної плати за березень - липень 2017 року;

-довідку-розрахунок невикористаних днів відпустки, за які надається компенсація під час звільнення;

-розрахунок оплати відпустки;

-табеля обліку використання робочого часу;

-наказ виробничого підрозділу Луганська дистанція електропостачання про перепідпорядкування працівників №01/ОС від 20.07.2016 року;

-наказ Структурного підрозділу Луганської дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про вставлення простою №58-ДН від 16.03.2017 року;

-наказ виробничого підрозділу «Луганська дистанція електропостачання» №63/ЕЧ від 17.03.2017 року про встановлення простою працівникам Луганської дистанції електропостачання;

-наказ ПАТ «Укрзалізниця» №154 від 20.05.2017 року про підвищення годинних тарифних ставок та посадових окладів;

-наказ виробничого підрозділу «Луганська дистанція електропостачання» структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» №64/ЕЧ від 22.03.2017 року, у яких відсутні печатки даних установ.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно до п.7 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем в позовній заяві не зазначив:

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.1ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, а відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення даної позовної заяви, без руху з підстав, передбачених законом не є обмеженням доступу до правосуддя з огляду на те, що, після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 в особі представника позивача-адвоката Компанійця Вячеслава Валерійовича про звільнення від оплати судових витрат у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку на день подачі позову, компенсації за несвоєчасну виплату доходів та моральної шкоди - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника позивача-адвоката Компанійця Вячеслава Валерійовича до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку на день подачі позову, компенсації за несвоєчасну виплату доходів та моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом семи днів з дня отримання ухвали суду, для усунення викладених в ухвалі недоліків.

Роз`яснити позивачу, що якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне зазначені недоліки позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рукас