Справа № 438/1219/18
Номер провадження 2/438/81/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 березня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Наминанік О.С.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі у порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 20 вересня 2018 року звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконавчим комітетом Тур»ївської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, свідоцтво про шлюб серії 1-СГ №149403.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.11.2003 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. У шлюбі в сторін народилось двоє синів: ОСОБА_3, 05.01.2007р.н., та ОСОБА_4, 12.07.2003р.н. Близько пів року позивач не проживає однією сім»єю з відповідачем. Подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов»язки з ведення спільного господарства. Тому виникали непорозуміння, сварки. Відповідач зловживає спиртними напоями та вчиняє конфлікти, що негативно впливає на виховання дітей. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примирення між ними не можливе.

Ухвалою від 17 жовтня 2018 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 09 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 13 грудня 2018 зупинено провадження у справі до 14 лютого 2019 року та надано подружжю стррок на примирення тривалістю два місяці.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Додатково пояснила, що з березня 2018 року не підтримує подружні стосунки з чоловіком. Проживає з молодшим сином ОСОБА_5, а старший син ОСОБА_6 проживає з батьком. Наданий судом строк у два місяці для примирення з відповідачем не дав результатів. Наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив, що бажає зберегти сімю. Стверджує, що у позивача є інший чоловік та він готовий пробачити дружину задля збереження сім»ї. Просить у позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, шлюб між сторонами зареєстровано 15 листопада 2003 року Тур»ївською сільською радою Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №9, що стверджено свідоцтвом про одруження серії І-СГ №149403. Сторони мають двох синів: ОСОБА_7, 05.01.2007р.н., та ОСОБА_4, 12.07.2003р.н.

Суд встановив, що сторони проживають окремо, з березня 2018 року спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх стосунків. Перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Разом з тим, наданий ухвалою Бориславського міського суду строк на примирення тривалістю два місяці не призвів до налагодження подружнього життя сторін та збереження їхньої сім»ї. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім'я сторін розпалася остаточно, і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам позивача, позивач не бажає зберегти шлюб та на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу заперечує.

Зазначені обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню в порядку ст.82 ЦК України.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв'язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява N 44647/98).

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст.112, 114 СК України, ст.ст. 13, 81, 89, 141, 263 - 265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 15 листопада 2003 року Тур`ївською сількою радою, про що зроблено запис №9.

Позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, який розірваний ОСОБА_1.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 704 гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту судового рішення 28 березня 2019 року.

Головуючий суддя А.Т. Слиш