Справа № 274/1091/19 Провадження № 2/0274/1358/19
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29.07.19 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2
прозбільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.07.2018 р. у справі № 274/5205/17, та стягувати з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що на даний час вона не працює, доходів не отримує, законодавством України було збільшено мінімальний розмір аліментів для дитини, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вона самостійно не може забезпечити належне утримання дитини.

Від ОСОБА_2 заяви про визнання позову або відзив не надходили.

Судом з`ясовано, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.07.2018 р. у справі № 274/5205/17 було, зокрема, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 08.12.2017 р. і до повноліття сина (а. с. 4 - 5).

Зазначене рішення набрало законної сили 20.08.2018 р.

Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У позовній заяві ОСОБА_1 у якості підстав позову посилається, зокрема, на те, що на момент подання позову вона не працює, доходів не отримує.

Суд зазначає, що на момент звернення з позовом про стягнення аліментів ОСОБА_1 працювала, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахований осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а. с. 8 - 9, 10).

З цих же документів випливає, що ОСОБА_1 на момент звернення з позовом про збільшення розміру аліментів не працювала та доходів не отримувала.

Вказане свідчить, що змінився, а саме - погіршився, матеріальний стан ОСОБА_1 , що, зважаючи на наведене вище положення статті 192 Сімейного кодексу України, є підставою для зміни розміру аліментів, присуджених рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.07.2018 р. у справі № 274/5205/17.

Визначаючи новий розмір аліментів, Суд враховує висновок, наведений у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05.02.2014 р. у справі № 6-143цс13:

"З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду, у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Під час розгляду позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі")".

Частиною першою та другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд, визначаючи новий розмір аліментів, з урахування того, що ОСОБА_3 проти позову не заперечив та не повідомив, з посиланням на докази, обставин, які мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, вважає, що розмір аліментів може бути визначено в 1/4 частці заробітку (доходу) ОСОБА_2 , тобто у розмірі, в якому просить ОСОБА_1 .

Таким чином позов ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів підлягає задоволенню.

При цьому Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням, про що зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.09.2018 р. у справі № 459/2181/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/76596523).

На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 - 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л В И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Розмір аліментів, присуджений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.07.2018 р. у справі № 274/5205/17, змінити.

3. Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП у матеріалах справи відсутні) на користь ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2

4. Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП у матеріалах справи відсутні) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут