У х в а л а

Іменем України

14 березня 2019 року

м. Київ

справа № 2601/22887/12-ц

провадження № 61-4679 ск 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, орган опіки та піклування Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у володінні квартирою та виселення; за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: акціонерне товариство «Український інноваційний Банк», відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра», товарна біржа «Київська універсальна біржа», про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувала вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 червня 2010 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року

у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено. Позов ОСОБА_8 задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу нерухомого майна від 05 серпня 1997 року удаваною угодою в частині покупця - ОСОБА_6

Визнано дійсним покупцем за договором купівлі-продажу нерухомого майна

від 05 серпня 1997 року - ОСОБА_8

Переведено права і обов'язки покупця за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеним

05 серпня 1997 року між брокером брокерської контори № 168

ОСОБА_11, який діяв зі згоди і за дорученням ОСОБА_12,

ОСОБА_9, ОСОБА_13, яка діяла від свого імені та імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_10 та брокером брокерської контори № 745 ОСОБА_14, яка діяла зі згоди і за дорученням ОСОБА_6, посвідчений Київською універсальною біржею на ОСОБА_8

Визнано за ОСОБА_8 право власності на квартиру загальною площею 94,75 кв.м., у тому числі жилою площею 57,70 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_15 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_6 та позову ОСОБА_8 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 березня 2016 року касаційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_16 відхилено. Рішення апеляційного суду

м. Києва від 02 грудня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 червня 2010 року та знято арешт з квартири АДРЕСА_1.

06 лютого 2019 року ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, як особа, яка не брала участі у справі, питання про права та обов'язки якого вирішив суд, подала на зазначену ухвалу суду першої інстанції апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва

від 10 листопада 2017 року про скасування заходів забезпечення позову у зазначеній справі відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить судове рішення скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвалою суду першої інстанції

не вирішувалися питання про права, інтереси та (або) обов'язки

ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у прийнятті апеляційної скарги та повернення її заявникові.

Доводи касаційної скарги про те що, розгляд питання про забезпечення позову чи його скасування впливає на права неповнолітнього

ОСОБА_5, який має право проживати в квартирі, так як він там зареєстрований, а також спірне нерухоме майно є спільною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_6, не впливають на законність оскаржуваного судового рішення, так як таке судове рішення повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків особи, яка його оскаржує, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах. При цьому рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб.

Сторонами у справі судові рішення про скасування вжитих заходів забезпечення позову не оскаржуються.

Будь-який інший правовий зв'язок між заявником і сторонами спору не дає правових підстав для апеляційного оскарження судового рішення.

ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, не є стороною у спірних правовідносинах і ухвалене судове рішення про скасування вжитих заходів забезпечення позову ніяким чином не впливає на їх права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції

не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, орган опіки та піклування Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у володінні квартирою та виселення; за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: акціонерне товариство «Український інноваційний Банк», відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра», товарна біржа «Київська універсальна біржа», про визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк