Справа № 587/2603/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Сумський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Черних О.М.
секретаря судового засідання Скрипка Соіна О.О.
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (с. Лохня, Білопільського району, Сумської області), ОСОБА_3 ( вул. Свердлова, 59, с. Склярівка, Сумського району, Сумської області) до Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області (вул. Шевченко, 1, с. Миколаївка, Сумського району, Сумської області), треті особи: ОСОБА_4 (вул. Прокофєва, 31/67, м. Суми), ОСОБА_5 (вул. Першотравнева, 25, с. Косівщина, Сумського району, Сумської області), ОСОБА_6 (м. Суми, вул. Прокофєва, 31/67), ОСОБА_7 (м. Суми, вул. Прокофєва, 31/67) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_4 (м. Суми, вул. Прокофєва, 31/67), ОСОБА_5 (вул. Першотравнева, 25, с. Косівщина, Сумського району, Сумської області), ОСОБА_6 (м. Суми, вул. Прокофєва, 31/67), ОСОБА_7 (м. Суми, вул. Прокофєва, 31/67) до Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області (вул. Шевченко, 1, с. Миколаївка, Сумського району, Сумської області) про визнання права спільної часткової власності на земельну ділянку,
12.03.2016 року ОСОБА_8 померла. Позивачі є спадкоємцями після ОСОБА_8 і звернулись з заявами до нотаріуса щодо оформлення права власності в порядку спадкування. Проте постановою нотаріуса позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на власності на спірну земельну ділянку, оскільки ОСОБА_9 оформив державний акт на спірну земельну ділянку, але з його спадкової справи вбачається, що ОСОБА_8 прийняла спадщину та отримала свідоцтво на спадщину за законом на право на земельну частку (пай). Наведені обставини позбавляють позивачів реалізувати їх права на спадщину, а тому просили суд задовольнити їх уточнені позовні вимоги в повному обсязі.
14.07.2018 року ОСОБА_10 помер, вони є його спадкоємицями, а тому вважать, що мають право на його долю у спадщині після померлої ОСОБА_8
Позивачі та їх представник адвокат ОСОБА_11, в судове засідання не зявилися про час місце розгляду повідомлені належним чином, адвокат направив заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, просив уточнені позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог.
Відповідач в судове засідання не зявився про час і місце розгляду повідомлений належним чином, направив заяву в якій не заперечував проти задоволення первісного та зустрічного позовів.
Треті особи в судове засідання не зявилися про час місце розгляду повідомлені належним чином, направили заяви, в яких просили справу слухати у їх відсутність.
Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовна заява за первісним позовом та позовна заява за зустрічним позовом третіх осіб підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно сертифікату серії СМ № 0224907 ОСОБА_9 належало право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Промінь» розміром 3,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 13).
ОСОБА_9 помер 04 грудня 1996 року , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14)
Після його смерті, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Промінь» розміром 3,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належало спадкодавцю на підставі Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії СМ № 0224907, оформила дружина спадкодавця - ОСОБА_8 (а.с.15)
12 березня 2016 року ОСОБА_8 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16)
З матеріалів спадкової справи № 66/201 вбачається, що спадщину, після ОСОБА_8 прийняли : ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 46-74)
Разом з тим, постановою державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_12 спадкоємцям: ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Промінь» розміром 3,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, у звязку з тим, що ОСОБА_9 реалізував соє право на виділення в натурі земельної частки (паю) і на нього було вже оформлено право власності на земельну ділянку, що підтверджується державним актом на землю (а.с. 74)
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно до розяснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК).
Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.
Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.
Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.
На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.
Враховуючи те, що ОСОБА_9 за життя набув право власності на земельну ділянку площею 2,91 га, яка розташована на території Северинівської сільської ради Сумського району Сумської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом серії ІІ СМ № 042805, виданий на підставі розпорядження голови Сумської райдержадміністрації №99 від 26.03.2002 року (а.с. 17), то ОСОБА_8 успадкувала також право власності на дану земельну ділянку після смерті ОСОБА_9
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд звертає увагу, що спадкоємцями після ОСОБА_8 є: ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_1 та ОСОБА_3
Враховуючи те, що ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8 проте за життя не оформив право власності на спадкове майно, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 89,259,263,264,265 ЦПК України суд,-
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (с. Лохня, Білопільського району, Сумської області), ОСОБА_3 ( вул. Свердлова, 59, с. Склярівка, Сумського району, Сумської області) до Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області (вул. Шевченко, 1, с. Миколаївка, Сумського району, Сумської області), терті особи: ОСОБА_4 (вул. Прокофєва, 31/67, м. Суми), ОСОБА_5 (вул. Першотравнева, 25, с. Косівщина, Сумського району, Сумської області), ОСОБА_6 (м. Суми, вул. Прокофєва, 31/67) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.
Зустрічний позов ОСОБА_4 (вул. Прокофєва, 31/67, м. Суми), ОСОБА_5 (вул. Першотравнева, 25, с. Косівщина, Сумського району, Сумської області), ОСОБА_6 (вул. Прокофєва, 31/67, м. Суми), ОСОБА_7 (вул. Прокофєва, 31/67, м. Суми) до Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області (вул. Шевченко, 1, с. Миколаївка, Сумського району, Сумської області) про визнання права спільної часткової власності на земельну ділянку задовольнити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних