Головуючий суду 1 інстанції - О.Г. Третяк
Доповідач -Н.В. Стахова
Справа № 409/2202/19
Провадження № 22-ц/810/941/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Стахової Н.В.,

суддів: Лозко Ю.П., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового

засідання: Сінько А.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 жовтня 2019 року, постановлену Білокуракинським районним судом Луганської області у складі судді Третяка О.Г. у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Одночасно позивачем було надано клопотання про звільнення або відстрочення судового збору при поданні позову.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 жовтня 2019 року позовна заява повернута позивачу з підстав несплати судового збору.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 звернуся до суду з апеляційною скаргою на неї, вважає її незаконною, постановлену з порушенням норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, в установленому законом порядку повідомлені про час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, приймаючи до уваги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що у вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

При цьому позивач надав суду клопотання про звільнення або відстрочення судового збору у зв`язку з відсутністю у нього доходів за попередній рік.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 жовтня 2019 року на підставі ст. 185 ЦПК України позовну заяву повернуто ОСОБА_1 , оскільки позивач не сплатив судовий збір за подання позову (а.с.10).

Колегія суддів не погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон), судовий збір збір , що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Згідно із п. 1 ч.1 ст. 8 Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Із змісту статті 182 ЦПК України вбачається, що подання заяв і клопотань є правом учасників справи і такі заяви з процесуальних питань повинні бути розглянуті судом, якщо відсутні підстави для повернення їх заявникові.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції послався на те, що суд не наділений правом обирати за позивача, чи звільняти його від сплати судового збору чи відстрочити сплату судового збору.

При цьому клопотання позивача по суті розглянуто не було, як і не було повернуто заявникові без розгляду, що взагалі виключало можливість застосування наслідків несплати судового збору (абз.2 п.3 постанови № 10 від 17.10.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ).

Разом із тим, Білокуракинський районний суд своєю ухвалою від 16 жовтня 2019 року на підставі ст. 185 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки повернув позивачу як неподану, оскільки позивач не сплатив судовий збір за подання позову.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, згідно із п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що призвели до постановлення помилкової ухвали.

При таких обставинах ухвала Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 жовтня 2019 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374,379,382,383,384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 жовтня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складений - 06 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: