Тростянецький районний суд
справа № 147/364/18
номер провадження № 2/147/82/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дудіков А.В.,

при секретарі Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу №147/364/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2018р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що від шлюбу з відповідачем у них народився син ОСОБА_3, 11.12.2006р.н. Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.09.2012 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, 11.12.2006р.н. у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, тобто з 16.07.2012р. і до досягнення дитиною повноліття, та було видано виконавчий лист. На сьогоднішній день ОСОБА_2 працює на ВАТ «Вінницький бройлер» та має стабільну заробітну плату, а тому просила суд винести рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на її користь, на утримання сина, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

15.02.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, зокрема, не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, обґрунтовуючи це тим, що у нього на утриманні знаходиться ще двоє дітей. При цьому, підтвердив той факт, що офіційно працює у ТОВ «Вінницька птахофабрика».

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 народився 11 грудня 2006 року, його батьками записано ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження I-АМ №060736, виданим 26 грудня 2006 року Виконавчим комітетом Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с. 4).

04 вересня 2012 року Тростянецький районний суд Вінницької області ухвалив рішення, яким збільшив розмір аліментів, які стягуються за рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 18.02.2008 року з ОСОБА_2, не працюючого, на користь ОСОБА_1 до 400 (чотирьохсот) гривень щомісячно на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з моменту звернення до суду, тобто з 16.07.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5).

Виконавчий лист № 225/1314/12 було видано 27 вересня 2012 року (а.с.7).

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.3ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила суд змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Тростянецького районного суду від 04.09.2012 року з 400 гривень до 1/4 частини всіх видів доходів ОСОБА_2 щомісячно, посилаючись на покращення матеріального стану відповідача.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 офіційно працює у ТОВ «Вінницька птахофабрика», що підтверджується його ж заявою.

На момент ухвалення рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.09.2012р., яким змінено розмір аліментів, останній офіційно не працював, а тому розмір аліментів було визначено у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно. Офіційне працевлаштування ОСОБА_2 свідчить про зміну його матеріального стану.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила збільшити розмір аліментів та стягувати їх у подальшому в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів ОСОБА_2, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного.

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, саме позивачка має право на вибір способу виконання обовязку утримувати дитину, оскільки з нею проживає дитина, і вона при зверненні до суду з позовом обрала стягнення аліментів у частці від доходу.

Також судом встановлено та враховано при ухваленні рішення те, що у відповідача на утриманні перебувають малолітні діти: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-АМ № 168867(а.с. 19) та дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-АМ № 332284 (а.с. 20). Разом з тим факт перебування дітей на утриманні відповідача ОСОБА_2 підтверджується довідкою № 445 від 18.05.2018р. (а.с. 15).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Частиною 1ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає частковому задоволенню у зв'язку з вищезазначеними вимогами чинного законодавства.

Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 400 гривень щомісяця на 1/5 частину усіх видів заробітку відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З огляду на викладене необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Також, у позовній заяві ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500 грн.

За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем до позовної заяви не додано жодного документу на підтвердження сплати нею гонорару у розмірі 500 грн. за надання професійної правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Оскільки позивачем не було надано належних документів, що підтверджують оплату понесених нею витрат на правову допомогу в розмірі 500 грн. 00 коп., тому суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 2, 4, 76, 81, 133 137, 141 ,247, 259, 264, 268, 272, 293 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 400 гривень на 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячного, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 704 ( сімсот чотири) грн. 80 коп.

Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Тростянецького районного суду Вінницької області по справі №225/1314/12 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів - відкликати після набрання даним рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, уродженка села Капустяни Тростянецького району Вінницької області, місце проживання якої зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_8 проживання якого зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9.

Повне рішення складено 25 березня 2019 року.

Суддя: