ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» березня 2019 року

м. Харків

справа № 646/7888/18-ц

провадження № 22з/818/181/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Кругової С.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, орган місцевого самоврядування Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Відділ державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Яцини В.Б. за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2018 року в складі судді Єжова В.А.,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, органу місцевого самоврядування Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції про відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 14 січня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду в складі судді Яцини В.Б. від 25 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з причин пропуску строку на апеляційне оскарження; надано строк для звернення до Харківського апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску та наданням доказів на підтвердження цього.

Ухвалою Харківського апеляційного суду в складі судді Яцини В.Б. від 12 березня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2018 року; апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для сплати протягом 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали судового збору за подання її апеляційної скарги у сумі 384,20 грн. та надання до Харківського апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату цих витрат, а також - надання виправленої апеляційної скарги з її копіями (3 шт.) та доданими письмовими матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

25 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду апеляційної інстанції із заявою про відвід судді Яцини В.Б.

Заява мотивована тим, що суддя Яцина В.Б. не може брати участь у кримінальному провадженні № 0001042, так як порушено частину 3 статті 35 та пункт 5 статті 75 КПК України.

Зазначила, що при постановленні ухвали про залишення її апеляційної скарги без руху від 12 березня 2019 суддею помилково було застосовано норми ЦПК України.

Вказала, що суддею Яциною В.Б. було порушено статтю 19 Конституції України.

Просила виключити участь у кримінальному провадженні № 0001042 судді судової палати з розгляду цивільних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_3; визнати його ухвалу від 12 березня 2019 року незаконною та скасувати її; передати апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 14 січня 2019 року до судової колегії судової палати з розгляду кримінальних справ згідно вимог КПК України; прийняти апеляційну скаргу від 14 січня 2019 року та розглянути її судовою колегією судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у встановлений КПК України строк та тільки у першій половині дня у судовому засіданні.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Яцини В.Б. визнано необґрунтованою; справу передано на автоматизований розподіл для визначення судді для розгляду заяви про відвід.

Перевіривши доводи заяви судова колегія вважає, що підстави для задоволення відводу судді Яцині В.Б. відсутні.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що сумніви у об'єктивності і неупередженості судді Яцини В.Б. у заявника виникли у зв'язку із залишенням її апеляційної скарги без руху на підставі вимог ЦПК України, а не КПК України, а також з участю судді у кримінальному провадженні № 0001042, що не може бути підставою для відводу.

З заяви про відвід та копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 12 березня 2019 року вбачається, що на виконання вимог ЦПК України суддею Харківського апеляційного суду Яциною В.Б. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

За змістом статті 1 ЦПК України Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Оскільки ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовною заявою, питання щодо відмови у відкритті провадження прийнято судом першої інстанції у порядку ЦПК України, отже, під час розгляду апеляційної скарги на відповідну ухвалу суду підлягають застосуванню норми ЦПК України.

Зазначена ухвала про залишення апеляційної скарги без руху є чинною, та залишення апеляційної скарги без руху не може бути визнано підставою для відводу головуючого судді.

Посилання ОСОБА_1 щодо участі судді Яцини В.Б. у кримінальному провадженні № 0001042 є необґрунтованими, оскільки жодного зв'язку судді Яцини В.Б. з вказаним кримінальним провадженням не встановлено.

Враховуючи викладене, вважаємо, що підстав для відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, та об'єктивних даних, які свідчили б про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності головуючого судді Яцини В.Б. не вбачається.

Керуючись ст.ст.36, 37, 40 ЦПК України

у х в а л и в:

ЗаявуОСОБА_1 про відвід головуючого судді Яцини В.Б. - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

С.С. Кругова

Повний текст ухвали складено 28 березня 2019 року.