Справа № 185/3307/19
Провадження № 2/185/2569/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Чернишової К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/3307/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовною заявою до Павлоградської міської ради, в якій просить суд визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану по АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що позивачам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Так, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21 серпня 1992 року, посвідченому Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою належить квартира АДРЕСА_2 . Право власності зареєстровано в КП «Павлоградське міжміське МБТІ» 03.09.1992 року. ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 10 вересня 1992 року, посвідченому Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою належить квартира АДРЕСА_3 . Право власності зареєстровано в КП «Павлоградське міжміське БТІ» 28.09.1992 року. ОСОБА_3 на підставі договору дарування квартири у житловому будинку від 27 липня 2006 року, посвідченому Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою належить квартира АДРЕСА_4 . Право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 31.07.2006 року. До ОСОБА_3 квартира АДРЕСА_4 належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.1992 року, посвідченого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, що підтверджується вищевказаним договором дарування від 28 липня 2006 року, копія якого додається. Відповідно до виписки з рішення Павлоградської міської ради від 23 грудня 1999 року №116 «Про надання земельних ділянок у приватну власність та тимчасове користування» цією радою було прийняте рішення про передачу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 земельної ділянки площею 1000 кв. м., розташованої по АДРЕСА_1 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку. Згідно відповіді відділу у м.Павлограді міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м.Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.01.2019 року, на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 був виданий Державний акт на право приватної власності на землю від 20.10.2000 року № 1031 -ж на земельну ділянку площею 0,1 га, яка розташована по АДРЕСА_1 про що свідчать підписи в книзі реєстрації Державних актів на право власності на землю. В архіві відділу відсутній екземпляр даного Державного акту. Після видачі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Державного акту на право приватної власності на землю від 20.10.2000 року № 1031-ж, ці особи стали співвласниками земельної ділянки площею 0,1 га, розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку. Державна реєстрація, виданого ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Державного акту на право приватної власності на землю на спірну земельну ділянку, була проведена відповідно до вимог законодавства, чинного на час такої реєстрації, а саме в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю.

На підставі договору дарування від 27 липня 2006 року від ОСОБА_4 до ОСОБА_3 перейшло право власності на спірну земельну ділянку, відповідно до ст. 377 ЦК України.

На даний час позивачі втратили оригінал Державного акта на право приватної власності на землю від 20.10.2000 року № 1031-ж, виданий на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , тому не мають можливості зареєструвати своє право власності на зазначену земельну ділянку, а ОСОБА_3 ще й переоформити її на себе. Оскільки передача земельних ділянок на території м. Павлограда у власність громадян відповідно до ст. 12 ЗК України належить до компетенції Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, даний позов пред`явлено до саме до даної міської ради.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за даним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали письмові заяви, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача надав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності, у вирішенні справи покладались на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Павлоградської міської ради від 23 грудня 1999 року №116 міська рада вирішила передати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 (спільна власність) у приватну власність 1000 м2, у тимчасове користування 1924 м2.

Чинний ЗК України встановлює підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116). Однак громадяни і юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права власності на земельну ділянку.

Згідно листа відділу у м. Павлограді міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21 січня 2019 року, на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 був виданий Державний акт на право приватної власності на землю від 20.10.2000 року № 1031 -ж на земельну ділянку площею 0,1 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , про що свідчать підписи в книзі реєстрації Державних актів на право власності на землю. В архіві відділу відсутній вищевказаний Державний акт.

Згідно пояснень позивачів в позові, вказаний Державний акт у них відсутній, оригінал державного акту втрачений.

Земельний кодекс України від 18 грудня 1990 року N 561-XII в редакції, яка була чинною на час видачі Державного акту на право приватної власності на землю від 20.10.2000 року № 1031-ж, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право (ст.22 Кодексу ).

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ст.23 Кодексу ).

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

На момент отримання Державного акту на право приватної власності на землю від 20.10.2000 року порядок видачі та реєстрації державних актів на право власності на землю був урегульований Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року (далі - Інструкція).

За змістом пунктів 3.3, 3.4 Інструкції державна реєстрація державних актів, що посвідчують право приватної власності здійснювалась районною, міською, селищною, сільською радою; договорів оренди - виконавчим органом міської, селищної, сільської ради. Забезпечення державної реєстрації державних актів,що посвідчують право приватної власності на землю,покладалась на державні органи земельних ресурсів Держкомзему України - районні відділи земельних ресурсів, які реєструвались у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за формою згідно з додатком 1 до Інструкції.

Відповідно до абзацу 1 и 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера;

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння кадастрового номера.

Право власності на земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану по АДРЕСА_1 виникло до 2004 року у відповідно до вимог законодавства, чинного на момент виникнення права власності, на підставі рішення Павлоградської міської ради від 23 грудня 1999 року №116, Державного акту на право приватної власності на землю від 20.10.2000 року № 1031 -ж.

Згідно довідки колективного підприємства «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 27 серпня 2019 року право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано: АДРЕСА_5 АДРЕСА_6 за ОСОБА_2 , станом на 28.09.1992 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10.09.1992 року Першою Павлоградською держнотконторою за р№2-1360, квартира АДРЕСА_7 за ОСОБА_3 , станом на 31.07.2006 року на підставі договору дарування, посвідченого 27.07.2006 року Першою Павлоградською держнотконторою за р№2-2952, квартира АДРЕСА_8 за ОСОБА_1 , станом на 03.09.1992 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21.08.1992 року Першою Павлоградською держнотконторою за р№2-762. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить відомостей щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно договору дарування, посвідченого 27.07.2006 року Першою Павлоградською держнотконторою за р№2-2952, ОСОБА_4 (дарувальник) передає безоплатно у власність обдарованого належну квартиру АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент укладення правочину вказаного вище) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 ЗК України від 25 жовтня 2001 року N 2768-III до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

На даний час оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану по АДРЕСА_1 , втрачений, в архіві відділу у м. Павлограді міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відсутній

Відповідно до ч.1 ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позовні вимоги є законними обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 , до Павлоградської міської ради, , місцезнаходження зареєстроване за адресою: Дніпропетровська обл., місто Павлоград, вул. Соборна, будинок 95, про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. О. Врона