Справа № 199/7650/19
(2/199/3354/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

03.12.2019

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (при заочному розгляді справи) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від усіх видів доходу до 1/6 частки від усіх видів доходу, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтований тим, що народження у позивача другої дитини у новий шлюбних стосунках потребує належного матеріального забезпечення, у зв`язку з чим подальша сплата аліментів у визначеному судом розмірі є неможливою.

Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Як встановлено судом на підставі свідоцтва про народження, яке видано 19.03.2019 р. Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Спірні правовідносини між учасниками справи виникли зі зміни розміру аліментів.

Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд може зменшити їх розмір лише за наявності зміни матеріального чи сімейного стану платника чи одержувача аліментів, погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Даний перелік обставин, за наявності яких закон пов`язує можливість, а не обов`язок суду, зменшення розміру аліментів, є вичерпним.

Обов`язок доказування наявності наведених вище обставин в даній справі покладається на позивача.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України показами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

За ст. 81 (ч.ч. 1, 5, 6 ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, та у разі зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів, погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, він має право подати до суду позов про зменшення розміру аліментів.

На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позов, позивач надав суду свідоцтво про народження доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої є позивач.

Втім, стосовно посилання позивача на народження дитини, то зазначене не є однозначною підставою для зменшення розміру аліментів: позивач не надав доказів на підтвердження того, що дитина дійсно складає його сім`ю (ст. 3 СК України) та на підтвердження того, що зазначена обставина перешкоджає виконанню ним присудженого судовим рішенням обов`язку ( в частині матеріального утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Судові витрати підлягають віднесенню н рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 27, ч. 1 ст. 34, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, 275, 279, 280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Дата складення повного судового рішення 09.12.2019.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї