Справа № 1018/7247/12
Провадження 4-с-11/19
ухвала

Іменем України

29 березня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.

при секретарі Авсюкевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2019 року ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду із скаргою, в якій просив визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_1 по виконавчому провадженню при винесенні постанови №50247619 від 17 січня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу та скасувати дану постанову.

В обґрунтування скарги зазначало, що на виконанні у відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України знаходиться виконавчий лист Обухівського районного суду №1018/7247/12 від 21 січня 2015 року про звернення стягнення на предмет іпотеки на: земельну ділянку площею 0,9127 га, що розташована: Київська обл., Обухівський р-н, Нещерівська сільська рада, СТ Українська земля; цільове призначення земельної ділянки ведення садівництва; кадастровий номер :06:010:0074, що передані в іпотеку Банку, згідно договору іпотеки від 14.09.2007 року шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій передбачених Законом України Про виконавче провадження».

23 лютого 2016 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження.

17 січня 2019 року головним державним виконавцем Башіловим В.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому необхідні дії для встановлення належного боржникові майна державним виконавцем не вчинено.

В судове засідання скаржник, заінтересована особа, державний виконавець не зявились, про час розгляду скарги повідомлялись належним чином, представник скаржника подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, цивільної справи та виконавчого провадження, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 03.12.2014 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 07.10.2013 року в частині стягнення пені з ОСОБА_3 скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 108352,48 доларів США, що еквівалентно 1626146 грн. 67 коп. за період із 22.10.2011 року по 22.10.2012 року, пеню за несвоєчасне погашення процентів по кредиту 40733,02 доларів США, що еквівалентно 611318 грн. 42 коп. за період із 22.10.2011 року по 22.10.2012 року, а всього пені 149085,50 доларів США, що еквівалентно 2237465 грн.10 коп. В іншій частині позову про стягнення пені відмовити. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 07.10.2013 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судових витрат змінено. В рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_3 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» за договором №№77.2/СЗ-334.07.2 від 14.09.2007 року, в розмірі: заборгованості за кредитом 300000,00 доларів США; суму заборгованості за процентами по кредиту 109038,33 доларів США; суму трьох процентів річних від суми простроченого кредиту 146290 грн.75 коп.; суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту 77 831 грн. 86 коп.; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 108352,48 доларів США, що еквівалентно 1626146 грн. 67 коп. за період 22.10.2011 року по 22.10.2012 року, пеню за несвоєчасне погашення процентів по кредиту 40733,02 доларів США, що еквівалентно 611318 грн. 42 за період із 22.10.2011 року по 22.10.2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки. Вирішено питання про судові витрати. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

На підставі даного судового рішення стягувачу 21.01.2015 року Апеляційним судом Київської області видано виконавчий лист №1018/7247/12 (2-176/13) в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку площею 0,9127 га, що розташована: Київська обл., Обухівський р-н, Нещерівська сільська рада, СТ Українська земля; цільове призначення земельної ділянки ведення садівництва; кадастровий номер :06:010:0074, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

17 січня 2019 року головним державним виконавцем Башіловим В.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому необхідні дії для встановлення належного боржникові майна державним виконавцем не вчинено.

17 січня 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_1 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП №50247619 про повернення виконавчого документа стягувачеві з посиланням на те, що земельна ділянка на яку необхідно звернути стягнення не існувала з такою площею, яка заявлена у виконавчому листі. Крім того з 24.09.2008 року була обєднана в іншу земельну ділянку. Таким чином майно на яке необхідно звернути стягнення відсутнє в природі, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку боржника виявились безрезультатними.

Згідно п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Оскаржувана постанова не містить належного вмотивування наявності обставин, визначених вказаними вище нормами законодавства, які можуть слугувати підставою для закінчення виконавчого провадження, зокрема не містить відомостей про вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, що вказує на необґрунтованість оскаржуваної постанови.

З поданої скаржником інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що для забезпечення виконання рішення суду прийнято постанову про арешт нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Площа земельної ділянки та кадастровий номер даної ділянки в інформаційній довідці збігаються з виданим виконавчим листом Апеляційного суду Київської області, земельна ділянка обєднана в іншу земельну ділянку не була.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що винесена 17.01.2019 року постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві є передчасною, оскільки державним виконавцем не вжито всіх можливих дій для виконання вказаного виконавчого документу, зокрема щодо розшуку та арешту транспортних засобів, проникнення до житла чи іншого володіння боржника, заборони виїзду за кордон тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскаржуваними діями державного виконавця порушуються права скаржника як стягувача у виконавчому провадженні, тому вони підлягають судовому захисту.

Згідно ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

При цьому суд також враховує, що оскаржуваною постановою порушується вимоги п.9 ч.3 ст.129 Конституції України щодо обовязковості рішень суду.

Таким чином, невиконане фактично рішення суду підлягає виконанню повному обсязі, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, що є достатнім способом захисту порушених прав стягувача.

Керуючись ст.ст. 447, 451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» задовольнити.

Визнати незаконними діями старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 по виконавчому провадженню при винесенні постанови №50247619 від 17.01.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 від 17.01.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконавчому провадженню №50247619.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Б. Тиханський