Провадження № 2-р/161/3/19
У Х В А Л А

26 березня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Маковецькій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розяснення судового рішення у цивільній справі №161/16130/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Городище" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та додаткових угод до договору оренди, визнання поновленим договору оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розяснення рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Городище" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та додаткових угод до договору оренди, визнання поновленим договору оренди земельної ділянки.

Заяву обґрунтовує тим, що проголошуючи резолютивну частину вищевказаного рішення у справі №161/16130/17 судом зазначено, що у задоволенні позову про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:000:2471 між громадянкою ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Городище» відмовлено, у резолютивній частині рішення суд проголосив: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:000:2231, укладеного 07 липня 2017 року між ОСОБА_2А та ОСОБА_4, та додаткові угоди до цього договору оренда земельної ділянки від 17. і 0.2017р. та 17.11,2017р., якими внесені зміни до нього.

Посилаючись на вищенаведене, заявник просить суд розяснити, чи суд, ухвалюючи рішення від 11.02.2019 року, мав на увазі обєкт права земельну ділянку кадастровий номер :03:000:2471 та обєкт права земельну ділянку кадастровий номер :03:000:2231, як один і той самий обєкт права, як одну і ту саму земельну ділянку. Якщо так, то на якій правовій підставі і згідно яких доказів суд їх утотожнює. Вважає вказане рішення суду незрозумілим.

На підставі наведеного, заявник просить розяснити рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/16130/17 від 11 лютого 2019 року.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені.

Суд вважає за можливе розглядати заяву за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, та перевіривши доводи заяви про роз'яснення рішення суду, суд дійшов висновку, що заява не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Згідно ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "Городище" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та додаткових угод до договору оренди, визнання поновленим договору оренди земельної ділянки задоволено. Суд ухвалив: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Чаруківської сільської ради Луцького району Волинської області, площею 2,71 га, кадастровий номер :03:000:2231, укладений 07 липня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, та додаткові угоди до цього договору оренди земельної ділянки від 17.10.2017р. та 17.11.2017р. , якими внесені зміни до нього. В задоволенні позову про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, розташованої на територорії Чаруківської сільської ради Луцького району Волинської області, площею 2,71 га, між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Городище» - відмовити.Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_1 в рівних частинах в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Городище»5124грн. судових витрат, по 2652грн. з кожного.

Згідно з роз'ясненнями, викладеним в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі, й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Наведене свідчить, що рішення суду може бути роз'яснено лише у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна імовірність неправильного виконання у наслідок незрозумілості його резолютивної частини (нечіткості формулювань способу або порядку виконання рішення, розміру і порядку стягнення присуджених грошових сум на користь кількох позивачів або кількох відповідачів, конкретних способів виконання обов'язку в натурі тощо). Тобто, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, що полягає в усуненні його неясності та викладенні рішення у зрозумілій формі.

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Городище" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та додаткових угод до договору оренди, визнання поновленим договору оренди земельної ділянки не містить варіантів різного тлумачення резолютивної частини. Вищевказане рішення суду є зрозумілим і не містить положень, які неможливо чи важко виконати внаслідок їх неясності.

За змістом заяви вбачається, що заявник просить роз'яснити висновки мотивувальної частини і обґрунтування рішення, при цьому висловлює аргументи та посилається на обставини, які стосуються предмету доказування по суті спору та могли бути включені ним до апеляційної скарги на вказане рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до встановленого ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У своїй заяві заявник не навів будь-яких заслуговуючих на увагу доводів, які б вказували на наявність у нього труднощів у розумінні рішення, яке він просить розяснити, чи окремих його частин.

Як випливає із змісту рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року у даній справі, про роз'яснення якого просить відповідач, рішення викладене у відповідності до вимог ст.265 ЦПК України, його резолютивна частина є чіткою, зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення, у мотивувальній частині постанови чітко встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини з наведенням мотивів прийнятого рішення, а також норми матеріального права, що регулюють вказані правовідносини, що є цілком зрозумілим і не потребує додаткових роз'яснень.

Аналіз самого тексту рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Городище" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та додаткових угод до договору оренди, визнання поновленим договору оренди земельної ділянки не дає підстав вважати, що його зміст в цілому, чи окремих його положень є незрозумілим чи неясним, або таким, що може викликати неоднозначне трактування.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява про розяснення рішення не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у розясненні рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року у цивільній справі №161/16130/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Городище" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та додаткових угод до договору оренди, визнання поновленим договору оренди земельної ділянки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.