Справа № 180/1859/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Янжули О.С.

при секретарі - Котовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Марганецької міської ради про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

20 вересня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до Марганецької міської ради про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що поивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала та вела спільне господарство з 1982 року із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 та з 27 січня 1983 року були обоє зареєстровані за вказаною адресою. 13 травня 1992 року ОСОБА_3 купив вказаний будинок. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_4 , при народженні син був зареєстрований на прізвище позивача, а коли сину виповнилося сім років, батько переписав його на своє ім`я. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не реєстрували шлюбні відносини офіційно, але тридцять шість років вони фактично жили як чоловік та жінка.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, його похованням займалася позивачка, інші спадкоємці відсутні. 09 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 . Нотаріус повідомив, що позивачка повинна з`явитися до нього 13 серпня 2019 року. У вказану дату позивачка отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, бо нею не надано свідоцтво про шлюб. Відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивача до суду. До спадкового майна входить будинок ОСОБА_3 .. Встановлення факту їхнього проживання однією сім`єю необхідно для прийняття спадщини від ОСОБА_3 .

Просить суд встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років, з 1982 року до часу відкриття спадщини ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на жилий будинок цегловий, розміром жилої площі 38,3 кв.м. з господарчими будівлями: цегловими гараж, літня кухня, кладова, сараї, баня, уборна, споруди, в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці розміром 1700 кв.м., відповідно до характеристик, вказаних у технічному паспорті та договору купівлі-продажу в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає та просить його задовільнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 надав суду заяву, у якій просив слухання справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження-це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності Сімейним Кодексом України.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке було видане Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Дніпропетровській області ІНФОРМАЦІЯ_4 року, актовий запис №126 (а.с.31).

Відповідно копії договору купівлі-продажу від 13 травня 1992 року, посвідчений державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори Єрьоменко Р.П., ОСОБА_3 придбав житловий будинок з господарчими будівлями в АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 1700 кв.м. Відповідно реєстрового запису на документі про право особистої власності, ОСОБА_3 являється власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.32-33).

Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 серпня 2019 року приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурного М.А., ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок під АДРЕСА_1 , відмовлено. Причиною відмови являлося те, що ОСОБА_1 у заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом зазначила, що ОСОБА_3 є її чоловіком, проте документів, які б підтверджували родинні відносини із спадкодавцем, нею не були надані. Також в заяві нею було вказано, що в зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем вона не перебувала (а.с.39).

Факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Марганець, Дніпропетровської області, підтверджено довідкою керуючого справами виконкому Марганецької міської ради Каленюк Н. від 06 березня 2019 року №40, відповідно якої ОСОБА_1 фактично проживала, вела спільне господарство разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.34).

Відповідно довідки голови квартального комітету 35 кварталу Марганецької міської ради Гульченко О.М. від 04 липня 2019 року, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно проживав за адресою АДРЕСА_1 (а.с.36).

Відповідно копії домової книги, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 27.01.1983 року. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за вказаною адресою з 10.11.1983 року (а.с.37-38).

Відповідно до накладної №33 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_1 здійснювала поховання померлого (а.с.27).

Як пояснила у судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , з 1982 року вона проживала разом із ОСОБА_3 Їхній спільний син зараз проживає у Хмельницькій області, відмову від спадщини він не писав, у свідоцтві про народження син записаний - ОСОБА_6 , через сім років його переписали на ОСОБА_7 , але по-батькові не змінили.

Крім письмових доказів, факт проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, підтверджено показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , наданими ними у судовому засіданні, які підтвердили той факт, що позивачка ОСОБА_1 з 1982 року проживала із ОСОБА_3 однією сім`єю, вели спільне господарство, вони мали двох синів: один ОСОБА_10 їхній спільний син, а ОСОБА_11 - син позивачки. Похованням ОСОБА_3 займалася позивачка разом з дітьми.

Згідно повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані ОСОБА_12 та ОСОБА_1 (а.с.30).

Відповідно довідки про склад сім`ї, наданої 04 липня 2019 року головою квартального комітету 35 кварталу Марганецької міської ради ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_1 значаться ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4 , 1984 року народження (а.с.35).

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Верховний Суд в постанові № 129/2115/15-ц від 14 лютого 2018 року зазначив, що при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Судом також досліджено копію Спадкової справи №60-2019, заведеною щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , відповідно якої ОСОБА_1 19 липня 2019 року звернулася до приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини. Відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), а також інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 19.07.2019 року щодо ОСОБА_3 , інформація за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.58-70).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази достовірно підтверджують факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1982 року по день смерті ОСОБА_3 , тому у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Щодо позовної вимоги про визнання з ОСОБА_1 права власності на жилий будинок цегловий, розміром жилої площі 38,3 кв.м. з господарчими будівлями: цегловими гараж, літня кухня, кладова, сараї, баня, уборна, споруди, в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці розміром 1700 кв.м., відповідно до характеристик, вказаних у технічному паспорті та договору купівлі-продажу в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , то суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно Постанови Верховного Суду від 21 березня 2019 року по справі №461/4689/15-ц, відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Виходячи з наведеного, за результатами розгляду справи, судом встановлено, що наявні спадкоємці першої черги, які від спадщини не відмовились, відповідачами по даній справі не проходять, суд вважає, що у позивачки ОСОБА_1 не виникає право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки вона є спадкоємцем четвертої черги права на спадкування за законом, при наявності спадкоємців попередньої черги - сина ОСОБА_4 , встановлення спадкоємців покладається на нотаріуса, тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Судові витрати, на підставі ч.7 ст. 294 ЦПК України, слід залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2,3,4,6,9,10,12,13,76,81,141,247,258,263-265,293-294,315-319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Марганецької міської ради про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовільнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років, з 1982 року до часу відкриття спадщини ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 року .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула