Справа № 163/553/19
Провадження № 2/163/205/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

27 березня 2019 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Любомльського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області про звільнення майна з-під арешту, заборони на його відчуження, скасування запису про обтяження,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач просить постановити рішення про звільнення належного йому майна з-під арешту, заборони на його відчуження, скасування запису щодо нього в Єдиному реєстрі боржників за виконавчим провадженням №53773758.

Крім цього, позивач клопоче про звільнення його від сплати судового збору за подання цього позову, оскільки він є малозабезпеченою особою, перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі, через що сплата визначеного законом розміру судового збору для нього є непосильною.

Вивченням матеріалів позову дає підстави для наступного висновку.

Згідно із ч.3 ст.136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

За змістом ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В якості доказу свого майнового стану позивач надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, згідно яких за період з першого по третій квартал 2018 року інформація про його доходи відсутня.

Проте сама по собі така інформація, при цьому не за повний попередній календарний рік, не надає позивачу статусу малозабезпеченої особи в розумінні чинного законодавства і не може слугувати беззаперечним доказом на підтвердження його майнового стану. Адже майновий стан особи передбачає не лише фінансову сторону.

Доказів непрацездатності чи перебування на обліку в центрі зайнятості в силу свого молодого віку позивач не надав, як і не надав інших належних доказів на підтвердження обставин, з якими закон пов'язує підстави для звільнення від сплати судового збору.

З наведених підстав у задоволенні клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору слід відмовити.

За подання позовної заяви позивачу необхідно сплатити судовий збір у передбаченому Законом України "Про судовий збір" розмірі.

Відповідно до п/п.2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору визначена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01 січня 2019 року становить 1921 гривню.

Враховуючи характер заявлених позовних вимог за подання даного позову підлягає сплаті судовий збір в сумі 768,40 гривень.

Згідно із ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити(доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, встановлено підстави для залишення позовної заяви без руху для сплати позивачем судового збору в розмірі 768,40 гривень та надання про це суду підтверджуючих документів.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Любомльського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області про звільнення майна з-під арешту, заборони на його відчуження, скасування запису про обтяження залишити без руху і надати позивачу для сплати судового збору 10-денний строк з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя С.С.Чишій