КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/9174/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 754/907/18

11 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Фонду соціального страхування України на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року, постановлену під головуванням судді Клочко І.В., про призначення експертизиу справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа ОСОБА_2 про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

24 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, третя особа ОСОБА_2 про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

12 лютого 2019 року подала клопотання про заміну відповідача Виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування України на Фонд соціального страхування України та уточнену позовну заяву.

Позовні вимоги мотивувала тим, що з 1995 року вона працювала у Фонді соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

29 грудня 2017 року її звільнили з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Вважала звільнення незаконним, оскільки її не було письмово попереджено про звільнення, письмових повідомлень про зміни в організації виробництва і праці вона не отримувала. Крім того, їй не було запропоновано вакантних посад та не враховано переважне право на залишення на роботі.

У зв`язку з наведеним просила суд: визнати звільнення з роботи незаконним та скасувати наказ про звільнення від 22.12.2017 року №1014 «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити її на посаді головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку апарату виконавчої дирекції Фонду департаменту бухгалтерського обліку та консолідованої звітності виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України з 30.12.2017 року; стягнути з відповідача суму заборгованості по заробітній плат за час вимушеного прогулу з 30.12.2017 року по дату ухвалення рішення.

Протокольною ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.04.2018 року замінено неналежного відповідача Виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування України на належного Фонд соціального страхування України.

22 березня 2019 року представником позивача ОСОБА_1 подано клопотання про призначення у справі технічної експертизи документа, мотивоване тим, що відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив про дотримання процедури завчасного персонального попередження позивачки про майбутнє звільнення. Як доказ цьому відповідачем надано суду відомості зі списками та підписами працівників Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, які розписались в тому, що їм було доведено зміст постанов правління Фонду від 12.09.2017 року за №47, від 10.10.2017 року за №50,51,52, а також зміст наказу від 26.10.2017 року за №603. При цьому відповідачем зазначено, що вказані списки є додатком до наказу від 26.10.2017 року за №603 і, що цей додаток містить відмітку про те, що це є персональним попередженням.

Зауважив, що таке твердження відповідача не відповідає дійсності, оскільки в момент проставлення підписів працівниками Фонду соціального страхування України у вказаних відомостях над та під таблицями зі списком були відсутні будь-які тексти. Тексти над та під таблицями вказаних відомостей було виконано після того, як в них розписалися працівники Фонду. Крім того, виконані тексти неможливо прочитати, оскільки їх надруковано дрібним текстом.

З огляду на зазначене просив суд призначити по справі технічну експертизу документів, а саме відомостей, які названо додатком до наказу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 26.10.2017 №603, проведення якої доручити КНДІСЕ. На вирішення експертам поставити наступні питання:

1. Чи виконувався текст на документі (на кожному аркуші окремо), який названо додатком до наказу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 26 жовтня 2017р. №603 в один прийом (в одну закладку) або містить додруковані фрагменти?;

2. Яким розміром шрифту виконано текст вказаного документа?;

3. Чи на одному і тому ж друкуючому пристрої (принтері) виконано таблиці і текст в них та тексти поза межами таблиці на кожному аркуші вказаного документу?;

4. Що виконано раніше рукописні тексти під пунктами 11.2 та 12.3 таблиць «головний спеціаліст, підпис та дата» чи друковані тексти під ними, які починаються словом «примітка»?

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про призначення технічної експертизи документа - задоволено.

Призначено по цивільній справі №754/907/18 судову технічну експертизу документів на вирішення якої поставлено питання:

1. Чи виконувався текст на документі (на кожному аркуші окремо), який названо додатком до наказу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 26 жовтня 2017р. №603 в один прийом (в одну закладку) або містить додруковані фрагменти?

2. Яким розміром шрифту виконано текст вказаного документа?

3.Чи на одному і тому ж друкуючому пристрої (принтері) виконано таблиці і текст в них та тексти поза межами таблиці на кожному аркуші вказаного документу?

4. Що виконано раніше рукописні тексти під пунктами 11.2 та 12.3 таблиць «головний спеціаліст, підпис та дата» чи друковані тексти під ними, які починаються словом «примітка»?

Виконання експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Зобов`язано виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування України надати до суду протягом п`яти робочих днів з моменту отримання копії даної ухвали (повний текст ухвали) - оригінали наказу №603 від 26 жовтня 2017 року про зміни в організації виробництва і праці разом з усіма додатками до наказу.

У розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи №754/907/18.

Витрати по проведенню експертизи покладено на ОСОБА_1 .

Провадження по справі зупинено до одержання висновків експертизи.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 25 квітня 2019 року представник Фонду соціального страхування України надіслав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала суду є незаконною, постановлена із порушенням норм процесуального права. Суд невірно встановив обставини справи та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для призначення у даній справі судової технічної експертизи документів - відомостей зі списками та підписами працівників Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України. Посилається на те, що позивачка підтвердила в суді, що у вказаних відомостях про її попередження про наступне звільнення за скороченням штату, міститься її власний підпис. Призначивши вказану експертизу, суд поставив на вирішення експертам питання, які не мають значення для вирішення даної справи. Наявна в пунктах 11.2 та 12.3 вказаних відомостей інформація щодо попередження працівників про звільнення не має значення для вирішення справи за позовом ОСОБА_1 про визнання її звільнення незаконним, оскільки вона стосуються відділу аналізу та звітності Департаменту аудиту та сектору по роботі зі ЗМІ та зв`язків з громадськістю, відділу забезпечення діяльності колегіальних органів управління організаційної роботи, до яких позивачка не мала жодного відношення та в яких відсутні будь-які відомості щодо позивачки, а також її підписи. Текст додатку до наказу виконавчої дирекції Фонду від 26.10.2017 року №603 є чітким. Зауважив, що позивачка у тексті позовної заяви (абз.6,7 другого аркуша) самостійно визнала факт її персонального попередження за 2 місяці про наступне вивільнення шляхом ознайомлення з наказом та вказуючи на п.3.1. зазначеного наказу.

Крім того, клопотання про призначення експертизи було заявлено представником позивача вже під час розгляду справи по суті, тобто з пропуском строку на подачу відповідного клопотання до суду.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

В судовому засіданні представник відповідача Фонду соціального страхування України адвокат Феклістов Олег Валерійович підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись в суд з даним позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що її звільнення 29 грудня 2017 року за п.1 ст. 40 КЗпП України є незаконним, оскільки її не було письмово попереджено про звільнення, письмових повідомлень про зміни в організації виробництва і праці вона не отримувала. Крім того, їй не було запропоновано вакантних посад та не враховано переважне право на залишення на роботі.

22 березня 2019 року представником позивача було подано клопотання про призначення у даній справі технічної експертизи документа, мотивоване тим, що відповідачем надано суду відомості зі списками та підписами працівників Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, які розписались в тому, що їм було доведено зміст постанов правління Фонду від 12.09.2017 року за №47, від 10.10.2017 року за №50,51,52, а також зміст наказу від 26.10.2017 року за №603. Разом з тим, в момент проставлення підписів працівниками Фонду соціального страхування України у вказаних відомостях над та під таблицями зі списком були відсутні будь-які тексти. Тексти над та під таблицями вказаних відомостей було виконано після того, як в них розписалися працівники Фонду.

Задовольняючи клопотання про призначення технічної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, здійснити проведення експертизи на замовлення позивача у порядку, передбаченому ст.106 ЦПК України у позивача можливості немає, так як об`єкт дослідження перебуває у володінні відповідача, а також враховуючи, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності та наданих до суду доказів.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

У відповідності до ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.5 ст. 103 ЦПК України, учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновок експерта.

У справі, що розглядається, обставинами, які входять до предмета доказування та мають значення для справи, є відповідні звільнення позивачки з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Однією з підстав пред`явленого позивачем позову є неповідомлення її відповідачем про скорочення посади з можливим її звільненням.

Представник позивача стверджував, що на момент проставлення підписів працівниками Фонду у додатку до наказу від 26.10.2017 № 603, який відповідач вважає персональним попередженням, над та під таблицями зі списком осіб були відсутні будь-які тексти, а встановлення таких обставин, мають значення для справи та потребують спеціальних знань.

Разом з тим, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що в ухвалі суд поставив на вирішення експертів питання, які не мають значення для вирішення справи, так як стосуються ознайомлення позивачки з наказом Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України № 603 від 26.10.2017 року Про зміни в організації виробництва і праці, який не є предметом оскарження у даній справі.

Поставлене на вирішення експерта питання щодо рукописних текстів, виконаних під пунктами 11.2 та 12.3 відомостей щодо попередження працівників про майбутнє звільнення також не стосується предмета доказування у даній справі, так як ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання її звільнення незаконним, а викладені в даних пунктах відомості стосуються відділу аналізу та звітності Департаменту аудиту та сектору по роботі зі ЗМІ та зв`язків з громадськістю, відділу забезпечення діяльності колегіальних органів управління організаційної роботи, до яких позивачка не мала жодного відношення та в яких відсутні будь-які відомості щодо позивачки.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, предмет доказування і даній справі та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для призначення судової технічної експертизи відомостей, які є додатком до наказу №603 від 26.10.2017 року Про зміни в організації виробництва і праці.

Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання про призначення експертизи було заявлено вже під час розгляду справи по суті, тобто з пропуском строку на подання відповідного клопотання до суду, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року було відкрито провадження даній справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін й призначено судове засідання по справі на 23 квітня 2018 року.

23 квітня 2018 року, тобто в першому судовому засіданні, представником позивача було подано клопотання про призначення технічної експертизи документа та суд ухвалив приєднати клопотання до матеріалів справи й розглянути його в наступному судовому засіданні. Проте, в наступному засіданні 09.10.2018 року дане клопотання не розглядалося. 31.01.2019 року справа була знята з розгляду. У зв`язку з чим, 22.03.2019 року представником позивача було повторно подано аналогічне клопотання про призначення технічної експертизи документа, яке було розглянуте в судовому засіданні 05.04.2019 року та за наслідками його розгляду постановлено оскаржувану ухвалу.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 рокупостановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Фонду соціального страхування України задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 червня 2019 року.

Головуючий: Судді: