КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5272/18
Провадження № 2/552/47/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2019 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

Секретаря Павленко Л.М.

За участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про вселення та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням власним приватним житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5 звернулись в суд з позовом до відповідачів посилаючись на те, що вони та відповідач ОСОБА_3 є співвласниками АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3 чинить перешкоди у користуванні позивачам власністю, перешкоджає користуватися вказаною квартирою, змінює замки до квартири. Сторони не дійшли згоди з приводу викупу чи продажу належних їм часток у один одного. Відповідач не визнає право позивачів володіти та користуватися належною їм власністю. Відповідач ОСОБА_6 самовільно,без згоди позивачів як власників нерухомого майна вселився в дану квартиру, проживає в ній.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження.

14 грудня 2018 року позивачами надана уточнена позовна заява.

Ухвалою суду від 18 січня 2019 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та пояснив, що у звязку з протиправними діями відповідача ОСОБА_3 вимушений винаймати житло. Син ОСОБА_5 також не має можливості проживати в даній квартирі. Просив задовольнити позовні вимоги.

Представник позивачів ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідачем ОСОБА_3 порушуються права позивачів як власників квартири, оскільки останні не можуть користуватися своєю власністю. Без відома та згоди позивачів, відповідач ОСОБА_3 поселила у дану квартиру свого чоловіка ОСОБА_6 Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. По суті позову пояснила, що позивачам ніхто не перешкоджає користуватися квартирою . ЇЇ чоловік ОСОБА_6 постійно проживає за місцем реєстрації та в спірній квартирі не мешкає. Підстави звернення позивачів до суду є надуманими.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав та пояснив, що питання усунення перешкод у користуванні нерухомим майном вже було предметом розгляду суду , а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Позивачами у судовому засіданні не доведено заявлені позовні вимоги тому просив відмовити у його задоволенню.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома, відзив на позовну заву не направив.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частинами першою, другою статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Полтавської міської ради від 16 березня 2007 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 1/3 частина, ОСОБА_7 1/3 частина, ОСОБА_5 1/3 частина.

Порядок користування спірним нерухомим майном між співвласниками не визначено.

20 лютого 2013 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та їй присвоєно прізвище ОСОБА_6.

Як встановлено в судовому засіданні та визнано сторонами, у даній квартирі зареєстровані всі співвласники, проте фактично проживає тільки відповідач ОСОБА_3

Між сторонами складись неприязні стосунки, що також не заперечувалось та підтверджено в ході надання пояснень по суті позову позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3

Як пояснили у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 і вказаний факт не спростований відповідачем ОСОБА_3, позивачі не мають можливості користуватися належною їм на праві власності частиною нерухомого майна , використовувати його за призначенням.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що позивач ОСОБА_1 просив у нього інструмент, щоб висвердлити замок у дверях квартири. З його слів, це його квартира, куди не пускає дружина. Він допомагав позивачу, приїжджав з ним двічі, коли це було відповідно до дат чи року пригадати не може.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що знає позивачів та відповідача ОСОБА_3 протягом тривалого часу. З 2014 року між сторонами існує конфлікт, який до цього часу не вичерпаний. ОСОБА_1 не може користуватися правом проживання у своїй квартирі. Він звертався до свідка з проханням бути присутнім при його спілкуванні з ОСОБА_3 У звязку з відсутністю у ОСОБА_1 ключів від квартири, у останнього з ОСОБА_6 виникла суперечка та ОСОБА_6 передав ключі позивачу. ОСОБА_5 у даній квартирі також не проживає та змушений винаймати житло. Що стосується відповідача ОСОБА_11, то він бачить його періодично біля підїзду будинку, чи проживає останній у квартирі позивачів стверджувати не може, чи проживає ОСОБА_11 постійно у цій квартирі йому нічого невідомо.

У послідуючому як встановлено в ході розгляду справи неодноразово змінювались замки вхідних дверей у даній квартирі.

З огляду на те, що співвласники спірної квартири, а саме позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мають перешкоди у користуванні АДРЕСА_3, їх порушене право підлягає поновленню шляхом вселення у дану квартиру.

Що стосується заперечень представника відповідача ОСОБА_4 щодо відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки дані позовні вимоги вже були предметом судового розгляду то вказані заперечення суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про поділ квартири, усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення в квартиру та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про виселення, визначення розміру частки у праві спільної часткової власності первісні позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_5 задоволено частково. Вселено ОСОБА_1, ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_4. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_5 про поділ квартири відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Предметом судового розгляду у даній справі стали правовідносини, що склались між сторонами щодо спірного нерухомого майна у період до 2014 року.

Предметом даного позову є усунення перешкод у користуванні позивачами власністю , що має місце після ухвалення судом вищезазначеного рішення, а тому підстави для закриття провадження у даній справі відсутні.

Позовні вимоги щодо усунення перешкод позивачам у користування власністю шляхом зобовязання відповідача ОСОБА_3 (ОСОБА_7О.) не чинити перешкод позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_5 у користуванні належною їм на праві спільної власності 2/3 частини АДРЕСА_3 не підлягають задоволенню, оскільки ні з позовної заяви, ні в судовому засіданні позивачами та їх представником не конкретизовані дані позовні вимоги, а саме, яким чином: чи шляхом зобовязання у вчиненні чи утримання від вчинення який дій чи бездіяльності відповідача, чи іншим шляхом підлягає поновленню порушене право позивачів.

Також у судовому засіданні позивачами не доведені обставини щодо постійного проживання відповідача ОСОБА_11 у АДРЕСА_5.

Факт постійного проживання даної особи у спірному житловому приміщенні не підтверджений ні поясненнями свідків, ні будь-якими іншими належними доказами, а тому в цій частині позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь кожного з позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 підлягають стягненню судові витрати у розмірі по 704 грн. 80 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 319,321,391 ЦК України, ст..ст.10,12,81,141,263-265 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1, ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_6.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 704 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі: ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

ОСОБА_5 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Відповідачі: ОСОБА_3 (місце проживанням ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3).

ОСОБА_6 ( місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія КО № 871580)

Головуючий Ж.В.Кузіна

Повний текст судового рішення виготовлений 27 березня 2019 року