Справа № 712/1450/19
Провадження № 2/712/1137/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого - судді Пироженко В.Д.

при секретарі - Жук О.М.

з участю позивача ОСОБА_1

за участі представника позивача адвоката Свистун Ю.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, вселення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, вселення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності за законом від 27.12.2016 року вона є власником Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 . Дане майно вона отримала у спадок від померлого чоловіка ОСОБА_3 . З червня 2017 року вона зареєстрована у вказаній квартирі. На час набуття нею права власності на частку квартири іншим співвласником квартири була ОСОБА_4 , яка мала у власності Ѕ частку квартири отриману у власність в порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_5 . Користуватись належною їй часткою квартири вона не могла, тому зверталася до суду за захистом своїх прав. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.10.2017 року було вирішено вселити її до квартири, та зобов`язати ОСОБА_4 надати їй ключ від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 та не чинити їй перешкоди у користуванні вказаною квартирою. Дане рішення суду було виконано 05.12.2017 року про що державним виконавцем було складено державний акт. Проте, у травні 2018 року вона не змогла потрапити до квартири, виявила в квартирі сторонніх людей, які проводили ремонтні роботи, замки у дверях були змінені, а ключі від квартири їй відмовились надавати. Потім з`ясувалось, що новим власником Ѕ частини згаданої квартири є відповідач, якій згідно договору дарування від 16.05.2018 року ОСОБА_4 подарувала Ѕ частину квартири. Декілька місяців вона намагалась потрапити до квартири, однак двері їй не відчиняли. 19.07.2018 року після чергової спроби потрапити до квартири , вона викликала працівників поліції в присутності свідків. 27.07.2018 року вона звернулась до органів поліції письмово і 08.08.2018 року отримала висновок про завершення перевірки. Вжиті нею заходи не впливають на поведінку позивача, тому вона звернулася до суду з даним позовом.

Просить усунути їй перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , вселити її до вказаної квартири. Зобов`язати відповідача надати їй ключ від вхідних дверей зазначеної квартири та не чинити їй перешкод у користуванні даною квартирою. Також просить визначити порядок користування квартирою виділивши їй кімнату житловою площею 12,1 кв.м., а ОСОБА_2 - кімнату житловою площею 14,9 кв.м., залишити у загальному користуванні: ванну, кімнату, вбиральню, кухню, коридор, вбудовану шафу.

В ході розгляду справи позивач неодноразово збільшувала позовні вимоги, та остаточно просила усунути їй перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом її вселення у зазначену квартиру. Також просила зобов`язати відповідача надати їй ключ від вхідних дверей зазначеної квартири та коридору не чинити їй перешкод у користуванні даною квартирою. Також просить визначити порядок користування квартирою виділивши їй кімнату житловою площею 12,1 кв.м., а ОСОБА_2 - кімнату житловою площею 14,9 кв.м., залишити у загальному користуванні: ванну, кімнату, вбиральню, кухню, коридор, вбудовану шафу. Стягнути з відповідача на її користь 3309,74 грн. майнової шкоди завданої внаслідок вчинення у користуванні власністю.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 березня 2019 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи у порядку загального провадження.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_6 збільшені позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з?явилася, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач не скористалась правом подачі відзиву на позовну заяву позивача.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності за законом від 27.12.2016 року ОСОБА_1 є власником Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 . Дане майно вона отримала у спадок від померлого чоловіка ОСОБА_3 .

На час набуття ОСОБА_1 права власності на частку квартири іншим співвласником Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 була ОСОБА_4 , яку остання отримала у власність в порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_5 .

В подальшому згідно договору дарування від 16.05.2018 року ОСОБА_4 подарувала Ѕ частину вказаної квартири ОСОБА_2 , яка і є власником на даний час.

Таким чином позивач та відповідач являються власниками по Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 кожна.

Позивач в своєму позові посилається на те, що з моменту успадкування нею частини квартири, їй як попереднім власником так і відповідачкою чиняться перешкоди у користуванні квартирою.

Факт того, що ОСОБА_1 дійсно чинилися перешкоди у користуванні квартирою ОСОБА_4 підтверджується рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.10.2017 року, яким вирішено вселити ОСОБА_1 до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язано ОСОБА_4 надати їй ключ від вхідних дверей квартири та не чинити перешкоди у користуванні вказаною квартирою. Дане рішення суду було виконано 05.12.2017 року про що складено акт державним виконавцем Соснівського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області.

Однак, з матеріалів справи вбачається що ОСОБА_1 чиняться перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 новим власником квартири відповідачкою ОСОБА_2 . З даного приводу позивач зверталася до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, за результатами розгляду звернення лейтенантом поліції Коровіним О.В. було складено висновок від 08.08.2018 року, в якому зазначено, що в даному випадку відсутні будь-які ознаки кримінального та адміністративного правопорушення, перевірку за зверненням рахувати закінченою.

Натомість, факт недотримання відповідачем правил володіння користування та розпорядження квартирою, що перебуває у її власності та ОСОБА_1 , підтверджується Актом від 21.05.2019 року посвідченого директором КП «Соснівська СУБ» ОСОБА_7 , в якому зазначено, що ОСОБА_1 не може відкрити двері своєї квартири за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки змінено замок.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист адресований ОСОБА_2 , з яким позивач зверталася до відповідача з проханням в триденний термін з моменту отримання цього листа надати їй дублікат ключа від квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які пояснили, що при прибутті до квартири позивач не змогла відкрити квартиру, так як були змінені замки. Позивач викликала поліцію. Свідок ОСОБА_8 також зазначив, що при спробі позивачкою відкрити квартиру до них вийшли чоловік та жінка та повідомили, що вони роблять ремонт в квартирі. Нова господарка квартири « ОСОБА_12 » сказала, що квартиру купили у попередньої власниці. В квартиру позивачку не пустила.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 наведено переконливі доводи на обґрунтування обставин, які стали підставою для усунення їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , та те, що відповідач чинить їй перешкоди, що достовірно встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідними доказами, а саме не надає останній ключі від вказаної квартири, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Частиною 1, 2 ст. 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ч. 1 та ч. 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У відповідності до п. 14 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор, тощо) можуть бути залишені в загальну користуванні учасників спільної часткової власності.

Відповідно до даних технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , квартира складається з 2 х кімнат житловою площею 27,0 кв.м, у тому числі : 1-а кімната №5 площею 12,1 кв.м., 2-а кімната № 4 площею 14,9 кв.м., кухні № 6 площею 7,3 кв.м., коридору № 1 площею 8,2 кв.м., вбиральні № 7 площею 1,2 кв.м., ванної кімнати № 8 площею 2,5 кв.м., балкону та двох вбудованих шаф № 2 і № 3 по 1,1 та 1,6 кв.м. відповідно. Загальна площа квартири складає 50,0 кв.м., корисна площа квартири 48,3 кв.м.

Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-1500цс15 від 17.02.2016 р. первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.05.2014 року між попередніми власниками вказаної квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_13 було визначено порядок користування квартирою, виділивши у користування ОСОБА_4 кімнату житловою площею 14,9 кв.м, ОСОБА_13 . кімнату житловою площею 12,1 кв.м. кухню, ванну, коридор, вбиральню, вбудовану шафу залишити в загальному користуванні сторін.

Саме такий порядок користування спірною квартирою просить встановити позивач між нею та відповідачем.

Таким чином суд приходить до висновку, що так як між позивачем та відповідачем існують неприязні відносини, а тому є усі підстави задовольнити позов ОСОБА_1 та визначити порядок користування спірною квартирою, так як просить позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що майнова шкода завдана їй відповідачем внаслідок неправомірного перешкоджання їй у користуванні своєю власністю. Факт перешкоджання позивачу у користуванні спірною квартирою в судовому засіданні доведено та підтверджено відповідними доказами. Більш того, в судовому засіданні встановлено, що позивачем було сплачено борг за надання комунальних послуг, а саме за теплопостачання в розмірі 3309,74 грн., які вона сплатила, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанцією. Вказаний борг утворився за період коли відповідач не допускала позивача користуватися квартирою.

З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір, так як позивач звільнена від сплати судового збору.

Керуючись: ст.ст. 6,12, 13,17, 18, 263-265, 268, 280- 284 ЦПК України ст. 319, 317,321, 358,383, 386,391, 1166 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 .

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділити ОСОБА_1 кімнату житловою площею 12,1 кв. м, ОСОБА_2 житлову кімнату 14,9 кв.м.

Залишити у загальному користуванні ванну кімнату, вбиральню, кухню, коридор, вбудовані шафи.

Стягнути з ОСОБА_2 3309, 74 грн. на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальних збитків.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1536,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 . Код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , прож. АДРЕСА_2 іден. Код відсутній

Повний текст рішення складено 30.07.2019 року.