Справа № 288/971/19
Провадження № 2/288/433/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, Приватного сільськогосподарського підприємства «Новоселиця», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Попільнянська районна державна адміністрація Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач -1), Приватного сільськогосподарського підприємства «Новоселиця» (далі - відповідач -2), треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Попільнянська районна державна адміністрація Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай), в якому вказує, що відповідно до Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам організаціям» у селі Новоселиця Попільнянського району Житомирської області було проведено паювання земель, які були передані у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству «За врожай».

Позивач був членом колгоспу «50-річчя Жовтня», який у подальшому був реорганізований у КСП «За врожай», що підтверджується трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 .

Як вбачається з інформації, наданої головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області від 27 травня 2019 року, державний акт на право колективної власності на землю реформованому Колективному сільськогосподарському підприємству «За врожай», було видано 26 грудня 1995 року, проте позивача не було включено в список осіб - членів КСП «За врожай».

А тому на день видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «За врожай», позивач залишався його членом.

Крім того, факт членства позивача у вказаному КСП підтверджується і свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2 виданий 02.03.2004 року Новоселицькою сільською радою.

Задовольнити вимогу позивача та видати йому сертифікат, в іншому, а ніж в судовому порядку, немає можливості, так як комісія з реформування КСП «За врожай» припинила свою діяльність, а правонаступником вказаного КСП є Приватне сільськогосподарське підприємство «Новоселиця», що засноване фізичною особою одноособово.

З метою отримання сертифікату на земельну частку (пай) позивач звертався до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, проте позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду.

Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишились членами цього підприємства.

Відповідно до інформації виданої Відділом у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, розмір земельної частки (паю) по КСП «За врожай» село Новоселиця, Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області становить 2,56 в умовних кадастрових гектарах, а вартість 21 411 гривень 00 копійок за 1 га.

Позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) члена реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства «За врожай», село Новоселиця, Попільнянського району, Житомирської області, в умовних кадастрових гектарах, що становить 2,56, без визначення їх меж в натурі (на місцевості) на території Новоселицької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області. Судові витрати залишає за собою.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі.

Представники відповідачів: Попільнянської селищної ради та ПСП «Новоселиця» в підготовче судове засідання не з`явились, надали до суду заяви в яких просили справу розглядати без участі їх представників, проти позовних вимог не заперечують.

Представники третіх осіб: Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Попільнянської РДА Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явились, надали до суду заяви в яких просили справу розглядати без участі їх представників, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з Трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , заповненої 20 червня 1991 року, ОСОБА_1 з 03 червня 1991 року прийнятий в члени колгоспу «50 річчя Жовтня», 26 травня 1999 року виведений з членів КСП «За врожай» за власним бажанням.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2 виданого 02 березня 2004 року Новоселицькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «За врожай» в ПСП «Новоселиця», відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 01 червня 2001 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 02 лютого 2000 року становить 2618075 гривень, частка ОСОБА_1 визначена в розмірі 107 гривень.

Згідно повідомлень № 32-6-0.31-554/116-19 та № 6-0.31-555/116-19 від 27 травня 2019 року виданих Відділом у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, розмір земельної частки (паю) за даними сертифікату про право на земельну частку (пай) по КСП «За врожай» с. Новоселиця, Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області в умовних кадастрових гектарах становить 2,56. Нормативна грошова оцінка 1 га ріллі по Житомирській області становить 21 411 гривень 00 копійок. Державний акт на право колективної власності на землю реформованому КСП «За врожай» с. Новоселиця, Попільнянського району, Житомирської області видано 26 грудня 1995 року, серія НОМЕР_3. ОСОБА_1 у список осіб - членів КСП «За врожай», що мають право на земельну частку (пай) не включений.

Як вбачається з листа № 0-6-0.31-562/116-19 від 29 травня 2019 року Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) реорганізованого підприємства «За врожай», що додається до державного акту на право колективної власності на землю, його не було включено в список осіб, що мають право на земельну частку (пай). З метою реалізації права на земельну частку (пай) члена реорганізованого КСП «За врожай» йому доцільно звернутись до суду.

Відповідно до детальної інформації про юридичну особу ПСП «Новоселиця» є юридичною особою, місцезнаходження: село Новоселиця, вулиця Миру, 49, Попільнянського району, Житомирської області.

Статтею 131 Земельного Кодексу України вказано, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно п. «а» ч. 3 статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) є об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному вираженні.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Як передбачено з вищевказаного Закону, в редакції чинній на даний час, головним тимчасовим розпорядником не витребуваних та нерозподілених земель є органи місцевого самоврядування.

Частиною 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 ( 720/95 ) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Згідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Стаття 5 вищевказаного Закону визначає, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Як вбачається з частини першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) члена реорганізованого КСП «За врожай», село Новоселиця Попільнянського району Житомирської області.

Керуючись Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»; статтями 131, 152 Земельного Кодексу України; статтям 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 189-200, 211, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, Приватного сільськогосподарського підприємства «Новоселиця», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Попільнянська районна державна адміністрація Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) члена реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства «За врожай», село Новоселиця, Попільнянського району, Житомирської області, в умовних кадастрових гектарах, що становить 2,56, без визначення їх меж в натурі (на місцевості) на території Новоселицької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник