ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/348/19 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 року смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Чернової О.В.,

за участю секретаря Вишневської О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з останнього суму грошових коштів за договором позики від 04.04.2013 року у розмірі 337444,74 грн., що еквівалентно 12 511,00 доларів США за курсом НБУ станом на день звернення до суду з даним позовом. Судові витрати просив стягнути з відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04.04.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання безпроцентної позики №0404. Відповідно до п.3 Договору позивач передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. Що становило 12511,00 доларів США на день укладення договору. Факт отримання ОСОБА_3 грошових коштів підтверджується її підписом на Договорі та власноручною розпискою від 05.04.2013 року. Термін повернення позики складає 36 місяців або на першу вимогу позикодавця, в залежності від того, яка подія настане раніше. Сума, яка належить поверненню позикодавцеві, буде складати гривневий еквівалент 12511,00 доларів США за курсом НБУ на день повернення суми позики. Грошові кошти повинні були бути повернені ОСОБА_1 не пізніше ніж 04.04.2016 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, спадщину після останньої прийняв її син ОСОБА_2 , який в установленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи, що до ОСОБА_2 перейшли всі права та обов`язки, що належали ОСОБА_3 , на підставі ст. 1282 ЦК України спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. На день звернення до суду спадкоємцем ОСОБА_2 жодних дій, спрямованих на повернення грошової суми, отриманої за договором, вжито не було, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом, сплативши судовий збір.

В подальшому, 20.11.2019 року, керуючись п.2, ч.2 ст. 49 ЦПК України, позивачем було зменшено позовні вимоги, а саме заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 суму грошових коштів за договором позики від 04.04.2013 року у розмірі 118 648,18 грн. Заяву про зменшення позовних вимог обґрунтовано тим, що спадкова маса ОСОБА_3 складається із двох земельних ділянок, що належали їй на підставі державних актів про право власності на землю. ОСОБА_2 успадковується земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0161, інша земельна ділянка, що має кадастровий номер :02:002:0129, успадковується іншою особою, - спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1 . Іншого майна у ОСОБА_3 немає. Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0161 становить 118648,18 грн. Таким чином, вартість майна ОСОБА_3 , що успадковується відповідачем, складає 118648,18 грн., в межах якої позивач остаточно і просить задовольнити свої вимоги.

Ухвалою судді від 09.04.2019 року провадження по справі відкрито в спрощеному провадженні та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за участю сторін, витребувано докази.

24.04.2019 року до суду надійшла копія спадкової справи №452/2018, заведеної після ОСОБА_3 .

10.05.2019 року надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Тихоненкова Д.А. з підтвердженням направлення його копії позивачу.

27.05.2019 року через канцелярію суду надійшло клопотання від представника відповідача адвоката Шаповалова М.В. про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 27.05.2019 року клопотання представника відповідача адвоката Шаповалова М.В. про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження задоволено, розпочато підготовче провадження у справі.

Ухвалами суду від 11.06.2019 року, 03.07.2019 року, 05.08.2019 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Шаповалова М.В. про витребування додаткових доказів, необхідних для проведення експертизи, витребувано додаткові матеріали, необхідні для проведення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 21.08.2019 року клопотання представника відповідача адвоката Шаповалова М.В. про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено. По справі призначено судову почеркознавчу експертизу. Підготовчий розгляд справи зупинено на час проведення експертизи.

24.10.2019 року до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №18417 від 08.10.2019 року разом з матеріалами справи та документами, які були витребувані експертом.

Ухвалою суду від 25.10.2019 року підготовчий розгляд справи поновлено, призначено підготовче засідання за участю сторін.

В підготовче засідання 02.12.2019 року позивач та його представник адвокат Іванова Н.В. не з`явилися. Від представника позивача адвоката Іванової Н.В. через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги згідно заяви про зменшення позовних вимог від 20.11.2019 року підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Відповідач та його представник адвокат Шаповалов М.В. в підготовче засідання 02.12.2019 року не з`явилися. Від відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі його представника. Позовні вимоги згідно уточненої заяви від 20.11.2019 року визнає в повному обсязі.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в підготовче засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Так, з договору від 04.04.2013 року №0404 про надання безпроцентної позики, вбачається, що він укладений та підписаний позикодавцем ОСОБА_1 та позичальником ОСОБА_3 . Згідно пунктів 3, 4, 5, 6 даного договору розмір позики складає 100 000,00 грн., що є еквівалентом 12511,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на день укладення договору. Позика надається шляхом видачі готівкових коштів позичальнику під час підписання сторонами цього договору. Підписання цього договору позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця грошових коштів в сумі, зазначеній в п.3 цього договору. Термін повернення позики складає 36 місяців, починаючи з 04.04.2013 року, або на першу вимогу позикодавця, в залежності від того, яка подія станеться раніше. Сума, яка належить поверненню позикодавцеві, буде складати гривневий еквівалент 12511,00 доларів США за курсом НБУ на день повернення суми позики (а.с.5-6 том 1).

ОСОБА_3 05.04.2013 року складено розписку, якою вона підтвердила, що отримала у борг (у позику) від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 100 000,00 гривень, вказана сума отримана нею повністю. Повернення суми боргу гарантувала до 05.04.2016 року у розмірі, який визначається як гривневий еквівалент 12511,00 доларів США за курсом НБУ на момент повернення боргу (а.с.7 том 1).

Крім того, згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №18417 від 08.10.2019 року судом встановлено, що рукописні записи «підписано власноруч», «підписано власноруч.» та підписи від імені ОСОБА_3 - у договорі №0404 про надання безпроцентної позики від 04.04.2013, розташовані в рядках та під рядками: «ОСОБА_3», «/ОСОБА_3/», рукописний текст розписки від 05.04.2013, складеної від імені ОСОБА_3 , на суму 100 тисяч грн.,- виконані ОСОБА_3 (а.с. 233-241 том 1).

Тобто ОСОБА_3 отримала в борг грошові кошти в загальному розмірі 100 000,00 гривень, що є еквівалентом 12511,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на день укладення договору.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи його укладення, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із наданого суду свідоцтва про смерть останньої.

Згідно матеріалів спадкової справи №452/2018, наданої на виконання ухвали суду від 09.04.2019 року Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою в порядку виконання обов`язків завідувача Золочівської ДНК Харківської області, із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 в установленому законом порядку звернувся син спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.40). На день смерті ОСОБА_3 за адресою її місця реєстрації: АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 - син, ОСОБА_4 - невістка, ОСОБА_5 - онука, ОСОБА_6 - онука (а.с.47 том 1).

В матеріалах спадкової справи наявний заповіт, складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яким належну їй земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області в розмірі 3,6566 га, кадастровий номер :01:003:0129 та належне їй право на земельну частку (пай) вона заповіла ОСОБА_1 усе інше майно, де б таке не було і з чого б воно не складалося, і що буде належати їй на день смерті і на що вона згідно закону буде мати право, вона заповіла в цілому сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 51 том 1).

25.03.2019 року та 27.03.2019 року за вх. №272/02-14 повторно, до нотаріальної контори від ОСОБА_1 надійшла претензія кредитора до спадкоємців ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій він просить повідомити спадкоємців про наявність перед ним боргу спадкодавця згідно договору позики, укладеного 04.04.2013 року між ним та ОСОБА_3 (а.с. 57, 58, 59, 61, 62, 63 том 1).

28.03.2019 року до нотаріальної контори надійшла заява від ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0129 площею 3,6566 га. (а.с.65 том 1).

30.03.2019 року до нотаріальної контори надійшла заява від ОСОБА_2 , в якій він вказав, що є спадкоємцем на майно ОСОБА_3 . Просив не видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 , на земельну ділянку розміром 3,6566 кадастровий номер :01:003:0129 (а.с.52 том 1).

Відповідно до ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України).

Таким чином, у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи - боржника за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, у зв`язку з чим відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання особи як кредитора або боржника входять до складу спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Отже, межі відповідальності спадкоємців визначаються вартістю майна, отриманого у спадщину.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта ОСОБА_3 є власницею земельних ділянок кадастрові номери №№:01:003:0129, :02:002:0161. Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з державного реєстру іпотек за вказаними параметрами запиту відсутні (а.с.31-32 том 2).

Отже, спадкова маса, яка наявна після смерті ОСОБА_3 складається із двох земельних ділянок кадастрові номери №№ НОМЕР_1 :01:003:0129, :02:002:0161.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як спадкоємцям за заповітом, належить спадщина ОСОБА_3 з часу її відкриття.

Земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0129, відповідно заповіту ОСОБА_3 , успадкував ОСОБА_1

Усе інше майно, де б таке не було і з чого б воно не складалося, і що буде належати ОСОБА_3 на день смерті і на що вона, згідно закону, буде мати право, в тому числі і земельну ділянка з кадастровим номером :02:002:0161, успадкував її син ОСОБА_2 .

Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.03.2019 року, виданого Відділом у Золочівському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0161 становить 118648,18 грн.(а.с.30, том 2).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

На підставі викладеного, враховуючи, що згідно спадкової справи №452/2018 спадкоємцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син - ОСОБА_2 , який прийняв спадщину в межах, які встановлено заповітом, відповідач як спадкоємець померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину зобов`язаний у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора, а тому позовні вимоги з урахуванням уточнень від 20.11.2019 року обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись нормами матеріального права, та ст. ст. ст.ст.12, 13, 76, 81, 141, 197, 198, 200, 206, 247, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення коштів за договором позики, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 04 квітня 2013 року №0404 грошові кошти в сумі 118 648 (сто вісімнадцять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 18 копійок.

Повернути ОСОБА_1 надмірно сплачений судовий збір у розмірі 2187 (дві тисячі сто вісімдесят сім) гривень 97 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати що складають із судового збору в сумі 1186 (одна тисяча сто вісімдесят шість) гривень 48 копійок.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 рнокпп - НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 09.12.2019 року.

Суддя О. В.Чернова