ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/6290/15
Провадження № 22-ц/4820/1873/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: представник апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2015 року (суддя Швець О.Д.) за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ТОВ «Євролізинг Україна» в якому просила визнати недійсним договір фінансового лізингу № 001904 від 03 вересня 2015 року з додатками, стягнути грошові кошти у розмірі 82 000 грн., стягнути сплачену комісію банку в сумі 500 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Позов обґрунтовувала тим, що 03 вересня 2015 року між сторонами був укладений договір фінансового лізингу № 001904, відповідно до умов якого лізингодавець взяв на себе зобов`язання придбати предмет лізингу - автомобіль Chevrolet Niva вартістю 202 000 грн., зазначений в специфікації, що є додатком № 2 до договору, у власність та передати його в користування лізингоодержувачу на умовах, передбачених договором.

Позивачу не було пояснено всіх положень договору, що сприяло неправильному розумінню нею укладеної угоди та сплати ТОВ «Євролізинг Україна» 22 990 грн. як комісії за організацію та оформлення договору, тобто адміністративного платежу.

Протягом обіцяних трьох днів авто не було поставлене позивачеві, ТОВ «Євролізинг Україна» не надало їй повну, достовірну та доступну інформацію відносно предмета та умов договору; діяльність, якою займається відповідач, є нечесною підприємницькою практикою та такою, що вводить споживачів в оману.

Оспорюваним договором не передбачено порядок зміни та припинення дії договору в зв`язку з невиконанням лізингодавцем своїх зобов`язань; адміністративний платіж, встановлений договором, в розумінні законодавства не вважається лізинговим платежем, і є неспівмірним наданим послугам; договір не містить умов щодо відповідальності лізингодавця; сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору, зокрема, предмета та ціни лізингу; грошове зобов`язання виражене в іноземній валюті; за дострокову сплату лізингових платежів у термін до дванадцяти календарних місяців передбачені штрафні санкції.

Крім того, унаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору позивач почувається ошуканою, не може відпочити після роботи, постійні переживання спричинили в неї погіршення сну та стану здоров`я, а через ситуацію, що склалась, в родині позивача постійно виникають сварки. Також позивач вимушена витрачати час для захисту своїх прав, звертаючись до суду.

З урахуванням наведеного та вважаючи, що умови укладеного договору є несправедливими і не відповідають вимогам статей 18,19 Закону України «Про захист прав споживачів», просила на підставі статей 203, 215 ЦК України визнати його недійсним, стягнути з відповідача сплачені нею кошти в розмірі 82 000 грн., комісію банку 500 грн. та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Справа судами переглядалась неодноразово.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 17 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової плати Касаційного цивільного суду від 11.09.2019 року, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.12.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 17.02.2016 року в частині відмови в визнанні недійним договору фінансового лізингу №001904 від 03.09.2015 року змінено, виклавши мотивувальну частині в редакції цієї постанови.

Касаційний суд в зазначеній частині, дійшов висновку, що оспорюваний договір є юридично нікчемним у цілому в силу порушення імперативних вимог щодо його обов`язкового нотаріального посвідчення, оскільки зазначений договір є змішаним договором, який поєднує в собі, в тому числі, ознаки найму транспортного засобу.

В частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Євролізинг Україна» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 17.02.2016 року скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що оспорюваний договір є недійсним, у зв`язку з чим підлягають застосування наслідки недійсності правочину, а саме стягнення сплачених нею коштів. Крім того, внаслідок укладення такого договору позивачці спричинено моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Євролізинг Україна» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 03 вересня 2015 року між позивачем та ТОВ «Євролізинг Україна» було укладено договір фінансового лізингу №001904, предметом якого є автомобіль «Chevrolet Niva» модифікація 1.7МТ(2), об`єм двигуна 1690 тип КПП МТ, привід повний (п.1.1 договору).

Згідно квитанції від 03 вересня 2015 року ОСОБА_2 на виконання умов даного договору сплатила відповідачу 82000 грн. в якості оплати за товари/послуги та 500 грн. комісії банку.

Згідно п. 17.4, укладеного між сторонами договору, підписанням даного договору та додатків до нього лізингоодержувач заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ «Євролізинг Україна», що стосуються змісту даного договору та додатків до нього, проінформований про всі можливі витрати і ризики у зв`язку із укладенням та виконанням даного договору. При цьому, сам зміст договору дає роз`яснення щодо термінів, які в ньому використовуються.

Відповідно до п.17.5 договору клієнт своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами договору, підтверджує свої права та обов`язки за договором, підтверджує здатність набувати прав та обов`язків за договором, умови договору йому зрозумілі та він вважає їх справедливими по відношенню до себе.

Як вбачається зі змісту укладеного і підписаного сторонами договору фінансового лізингу, останні визначили та погодили основні умови договору, права та обов`язки сторін, а також умови переходу права власності на об`єкт лізингу, відповідальність сторін, одностороннє розірвання договору лізингодавцем, відшкодування збитків, порядок повернення предмету лізингу.

Додатком №1 до зазначеного договору визначено, що вартість предмета лізингу 8610,49 євро, авансовий платіж становить 50% - 4305,24 євро, адміністративний платіж 861,05 євро, комісія за передачу 3% - 258,31 євро. Вартість предмета лізингу на дату підписання договору становить 229 900,00 грн. Згідно п. 8.1 договору у відповідності до ст.ст. 524, 533 ЦК України грошові зобов`язання виконуються у гривні за обмінним курсом.

Договором чітко передбачено, в яких випадках встановлені суми можуть бути змінені, а саме з підстав, які не залежать від лізингодавця та чітко передбачено, що у разі такої зміни між сторонами має бути підписана обов`язково додаткова угода до договору.

Згідно п.12.1 договору, лізингоодержувач який сплатив адміністративний платіж, частково або повністю сплатив авансовий внесок та не отримав транспортний засіб, має право розірвати даний договір за власним бажанням, про що має повідомити лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвання договору, шляхом направлення відповідного листа рекомендованою кореспонденцією на адресу лізингодавця. У строк, встановлений чинним законодавством, лізингодавець розглядає заяву лізингоодержувача та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. В такому випадку поверненню підлягає 60% від сплаченого авансового платежу та/або частини авансових платежів, 40% лізингодавець утримує в якості штрафу за дострокове розірвання договору. Адміністративний платіж в такому випадку поверненню не підлягає.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової плати Касаційного цивільного суду від 11.09.2019 року, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.12.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 17.02.2016 року в частині відмови в визнанні недійним договору фінансового лізингу №001904 від 03.09.2015 року змінено, виклавши мотивувальну частині в редакції цієї постанови.

Касаційний суд в зазначеній частині дійшов висновку, що оспорюваний договір є юридично нікчемним у цілому в силу порушення імперативних вимог щодо його обов`язкового нотаріального посвідчення, оскільки зазначений договір є змішаним договором, який поєднує в собі, в тому числі, ознаки найму транспортного засобу.

В частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Євролізинг Україна» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 17.02.2016 року скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до апеляційного суду

У зв`язку з чим рішення суду першої інстанції, апеляційним судом переглядається тільки в цій частині.

Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержання полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч.1 ст.216 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов договору фінансового лізингу №001904 від 03 вересня 2015 року ОСОБА_2 сплачено згідно квитанції №0.0.429884360.1 від 03.09.2015 року 82 000 грн.

Оскільки оспорюваний договір є юридично нікчемним, сплачені позивачем на виконання умов цього договору кошти в розмірі 82 000 грн. підлягають поверненню останній.

Щодо повернення відповідачем сплаченої комісії банку, то зазначені кошти не було одержано відповідачем, тому підстав для їх повернення позивачу на підставі ч.1 ст.216 ЦК України не вбачається.

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів" (в редакції, чинній нас час виникнення спірних правовідносин) споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

У ст. 1 Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені § 3 глави 82 ЦК.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

У спірних правовідносинах відсутня шкода завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, у зв`язку із чим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Ураховуючи викладене, в апеляційного суду наявні передбачені ст.376 ЦПК України підстави скасувати рішення суду в частині вимог про стягнення коштів та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» на користь ОСОБА_2 82000 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір тільки за подання апеляційної скарги в розмірі 2126,30 грн.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2126,30 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2015 року в частині вимог про стягнення коштів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» (місцезнаходження: вул. Предславинська,12, офіс 195, м. Київ, 03150; ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1) 82000 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» на користь ОСОБА_2 сплочений судовий збір в розмірі 2126,30 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2019 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк