провадження 2/389/97/19
РІШЕННЯ

заочне

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Знам'янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком № 45 по вулиці 1-го Травня в смт. Знамянка Друга Кіровоградської області.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він являється власником будинку 45 по вул. 1-го Травня в смт. Знамянка Друга Кіровоградської області, що підтвердив договором купівлі-продажу житлового будинку. У вказаному будинку зареєстрована відповідачка ОСОБА_2, його колишня невістка. Пояснив, що вона перебувала у шлюбі з його сином ОСОБА_3. За проханням сина позивач зареєстрував відповідача в своєму будинку. Життя у дітей не склалося та 09 червня 2017 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу з сином позивача відповідачка забрала свої документи, речі та пішла з дому. Місце її проживання не відоме ні позивачу, ні його сину. Реєстрація відповідача в належному позивачеві помешканні не дає змоги в повному обсязі реалізовувати свої права в якості власника, в добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації, тож позивач змушений з даним позовом звернутися до суду.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надала заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи їй повідомлено у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. Згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду розгляд справи проводиться заочно.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд встановив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 5 грудня 1986 року, посвідченого державним нотаріусом Знамянської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрований в Олександрійському БТІ 8 грудня 1986 року за р № 129/1, ОСОБА_1 є власником будинку № 45 по вулиці 1-го Травня в смт. Знамянка Друга Кіровоградської області.

Відповідач ОСОБА_2 є колишньою невісткою позивача, шлюб розірвала із сином позивача ОСОБА_3 09 червня 2017 року відповідно до рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області. Відповідно до акту не проживання, складеному головою квартального комітету ОСОБА_5 та сусідами позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, але не проживає з літа 2017 року.

Зі змісту позову вбачається, що реєстрація місця проживання відповідача чинить перешкоди позивачу володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд.

Будь-яких суперечок щодо створення перешкод відповідачу у користуванні спірним будинком зі сторони позивача, не виявлено.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

За правилом ч.4 ст.156 ЖК України до членів сімї власника жилого будинку, квартири, належать особи, зазначені в частині другій ст.64 цього Кодексу, за змістом якої членами сімї є подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї можуть бути визнані й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарства.

Відповідно до ст.72 ЖК України, особа втрачає право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад строки, встановлені ст.71 ЖК України, тобто за нею зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в будинку позивача з 2017 року, не є членом сімї позивача після розлучення з його сином, і дана обставина підтверджена матеріалами справи, місце проживання відповідача не відоме.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в силу ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 20, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання.

Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 263, 265, 280-283, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим будинком № 45 по вулиці 1-го Травня в смт. Знамянка Друга Кіровоградської області.

Судові витрати залишити за позивачем за його заявою.

Заочне рішення може бути переглянуто Знам'янським міськрайонним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1, місце реєстрації та проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, місце реєстрації будинок № 45 по вулиці 1-го Травня в смт. Знамянка Друга Кіровоградської області, паспортні дані та РНОКПП не відомі.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_8