Номер провадження: 22-ц/813/1926/19
Номер справи місцевого суду: 2/1519/6111/11
Головуючий у першій інстанції Роїк Д.Я.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Павлючук Ю.В.,

учасники справи:

заявник: Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції,

стягувач: Публічне акціонерне товариство «Марфін банк»,

боржники: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в зал суду в м.Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2014 року постановлену суддею Целух А.П.,

встановив:

02.02.2018 року державний виконавець Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ганушак А.С. звернуся до суду з поданням, погодженим з начальником відділу, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_2.

Подання державний виконавець обґрунтовував тим, що на примусовому виконанні у Другому Малиновському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження В-12/94/НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа №2/1519/6111/11, виданого Малиновським районним судом м, Одеси 11.09.2013 року, про стягнення солідарно грошової суми із ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Марфін банк» у розмірі 915161,52 грн. Державним виконавцем 01.10.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку та боржнику надано строк для самостійного виконання рішення до 08.10.2013 року. Однак, боржником у строк, наданий для самостійного виконання, рішення не виконано, у звєязку з чим державним виконавцем розпочато примусове виконання. Державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме: повідомлено про відкриття виконавчого провадження; відібрано пояснення; проведена перевірка майнового стану, спрямовувалися виклики на які боржник не з'являється. Іншого майна та доходів не виявлено. У зв'язку з тим, що боржник ухиляється від сплати заборгованості, що на думку державного виконавця унеможливлює виконання рішення суду, призводить до порушення прав та законних інтересів стягувача, у зв'язку з чим державний виконавець просив суд тимчасово обмежити громадянина України боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу - до виконання ним обов'язків, які покладені на нього рішенням суду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2018 року подання Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_4 - задоволено.Тимчасово обмежено громадянина України боржника - ОСОБА_4, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу - до виконання нею обов'язків, які покладені на нього рішенням суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального та не правильне застосування матеріального права, просить ухвалу скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні подання.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі території України від 18.11.2014 року, яке надійшло до Малиновського районного суду м. Одеси 05.12.2014 року та стосувалось боржника ОСОБА_2, про що було прямо зазначено в тексті цього подання після слова «Боржник», однак судом було вирішено питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України стосовно- ОСОБА_3. Крім того зазначає, що в матеріалах, наданих державним виконавцем разом з поданням до суду, відсутні відомості про отримання нею поставнови про відкриття виконавчого провадження з зазначенням строку на добровільне виконання виконавчого документу, також відсутні будь-які докази щодо проведення перевірки належного їй майна, з'ясування місця роботи та матеріального становища. Також державним не надано жодних належних та допустимих доказів її ухилення від виконання рішення суду, не надано відомостей щодо виклику ОСОБА_4 до відділу ДВС та отримання нею такого виклику, а особа, яка не є повідомленою про покладені на неї обов'язки, не може вважатися такою, що ухиляється від їх виконання. ОСОБА_4 зазначає, що ухвала про тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України була постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, оскільки були відсутні правові підстави для цього, також обставини на які посилався у своєму подані державний виконавець не були підтверджені доказами і такі докази в судовому засіданні не досліджувались.

В судовому засідання ОСОБА_4 та її представник доводи апеляційної скарги підтримали та наполягали на її задоволені.

Інші учасники до суду не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання відділу державної виконавчої служби та встановлюючи тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4, суд першої інстанції не врахував того, що згідно подання (а.с.120) державний виконавець Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ганушак А.С. звернуся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_2.

Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України (у редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали), подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування факту ухилення боржника від виконання судового рішення.

Однак, жодних належних та допустимих доказів повідомлення державного виконавця про день та час розгялду справи та участь його у судовому засіданні матеріали справи не містять, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України (у редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали).

Відповідно статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, ухвала суду у відповідності до п.4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню, а справа передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2014 року - скасувати, справу про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.03.2019 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева