Провадження №2/760/5570/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Єнісейська садиба -1» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася з позовом до відповідача.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку про направлення справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В позовній заяві позивачем вказано місцезнаходження відповідача Обслуговуючого кооперативу «Єнісейська садиба -1» за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана,1, що територіально відноситься до Солом`янського району м. Києва.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Так, предметом спору сторін є стягнення коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2017 між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «Єнісейська садиба -1» було укладено договір № 01/12/2017 про пайову участь в ОК «Єнісейська садиба -1» і розподіл персоніфікованого пайового свідоцтва предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , що територіально відносить до Голосіївського району м. Києва.

Позивач просить стягнути на свою користь грошові кошти, які були сплачені на користь відповідача як пайова вартість нерухомого майна у розмірі 854272,00 грн. у зв`язку з невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаним договором.

Згідно зі ст. 30 ЦПК України та п.п. 42, 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з цього та предмету позову, справа не підсудна Солом`янському районному суду м. Києва.

З точки зору закону виключна територіальна підсудність встановлюється законодавцем з метою вирішення спору конкретним, прямо передбаченими у законі судами.

В такому випадку можливість застосування інших правил територіальної підсудності виключається.

Виходячи з цих обставин, звернення позивача до Солом`янського районного суду м. Києва недопустимо з точки зору ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 даної статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи, непідсудність даної справи Солом`янському районному суду м. Києва, згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України справа підлягає передачі до Голосіївського районного суду м. Києва.

Керуючись ч.1 ст. 30, п.1 ч.1 ст.31, 32 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Єнісейська садиба -1» про стягнення коштів передати на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М.Букіна