Провадження № 2/752/2882/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.06.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради та Ічнянської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

та зустрічним позовом Київської міської ради до ОСОБА_2, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання спадщини відумерлою, -

в с т а н о в и в:

у листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності на ім"я ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Московської районної ради народних депутатів 13.12.1994 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини вказаної квартири. Його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказану спадщину фактично прийняли, оскільки на момент смерті сина були зареєстровані разом з ним в квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини вказаної квартири. Спадкоємцем за законом після його смерті є його дружина ОСОБА_4, яка звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину на кошти у Київській регіональній дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" у відділенні поштового зв"язку № 39 м. Києва.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини вказаної квартири. Єдиною її спадкоємицею була ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті своєї матері проживала та була заареєстрована в даній квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 Після її смерті вікрилася спадщина у вигляді 1/4 частини вказаної квартири.

Позивач зазначає, що вона з 06 червня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5. Його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були на її утриманні, вона підтримувала їх за життя, після смерті займалась їх похованням. Позивач вважає себе єдиною спадкоємицею, у зв"язку з чим звернулася з відповідними заявами про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5. та ОСОБА_3, до Другої київської державної нотаріальної контори. Також позивач звернулася із заявами про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6. до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А. Постановою від 12 жовтня 2018 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6., у зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, яка є спадковим майном.

У заяві про уточнення позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що до спадкового майна також входить житловий будинок АДРЕСА_2, що належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 липня 1977 року, виданим Ічнянською державною нотаріальною конторою 29.07.1977 року.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 40), позивач просить:

- встановити факт, що має юридичне значення, зокрема факт належності правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Московської районної Ради народних депутатів 13.12.1994 р. ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

- встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім"єю ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, починаючи з травня 1999 року до ІНФОРМАЦІЯ_4;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку представлення за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4,

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3,

- визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с. 37)

02 січня 2019 року Київська міська рада подала до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_2 (а.с. 95) Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки встановлення факту проживання однією сім"єю ОСОБА_4 та ОСОБА_6. з метою підтвердження факту прийняття спадщини ОСОБА_4 на 1/4 частину спірної квартири не потребує встановлення в судовому порядку, оскільки згідно довідки ф-4 ЖЕК № 202 ід 16.12.1994 р. у вказаній квартирі з 05.08.1982 р. проживали та були зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. З наведеного вбачається, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6., яка складається з 1/4 частини спірної квартири, оскільки на день смерті останньої була зареєстрована за однією адресою. ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, тому саме дана квартира є місцем її проживання. Доказів на підтвердження проживання або перебування позивача у спірній квартирі в розумінні закону не надано. В матеріалах справи також відсутні докази того, що вона в період з травня 1999 р. по 26.06.2014 р., проживаючи разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4, брала участь у витратах по утриманню квартири, яка є спадковим майном.

Також 02 січня 2019 року Київська міська рада подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати квартиру АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною. (а.с. 58) Зазначає, що вказана квартира належала ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. та ОСОБА_6., які померли. Спадщина після їх смерті ніким не була прийнята та після смерті спадкодавців минуло більше одного року.

25 лютого 2019 року ОСОБА_2 подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву. (а.с. 126) Просить відмовити в задоволенні зустрічного позову Київської міської Ради, посилаючись на відсутність доказів про сплату судового збору.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов ОСОБА_2 у повному обсязі. Зустрічний позов не визналаа та заперечувала проти його задоволення.

Представник відповідача Київської міської ради в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 та задовольнити зустрічний позов.

Відповідач - Ічнянська міська рада в судове засідання не забезпечила явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом.

Третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві в судове засідання не забезпечило явку свого представника. У письмових поясненнях просить розглянути справу без їх участі. (а.с. 132)

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Квартира АДРЕСА_1, житловою площею 55,8 кв.м, загальною площею 82,5 кв. м, зареєстрована на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Московської районної ради народних депутатів 13.12.1994 р. (а.с. 21)

Житловий будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 липня 1977 року, виданого Ічнянською державною нотаріальною конторою 29.07.1977 року. (а.с. 46)

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6., що підтверджується записом акту про смерть від 18.10.1995 р. (а.с. 13)

Позивач ОСОБА_2 з 06 червня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу, виданим 06 червня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокиївського району м. Києва. (а.с. 10)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5. помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва. (а.с. 10)

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого 09 листопада 2010 року відділом реєстрації смерті у м. Києві. (а.с. 11)

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4, що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого 29 червня 2014 року відділом реєстрації смерті у м. Києві. (а.с. 12)

06 серпня 2014 року Другою київською державною нотаріальною конторою на підставі заяви ОСОБА_2 була заведена спадкова справа № 551/2014 щодо майна ОСОБА_5., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 137) Листом від 06.08.2014 р. ОСОБА_2 повідомлено про необхідність, зокрема надання оригіналів документів, які підтверджують місце відкриття спадщини, документів, які підтверджують фактичне прийняття спадщини, родинні стосунки з померлим та документів на майно, яке успадковується. (а.с. 142)

22.02.2014 року Другою київською державною нотаріальною конторою на підставі заяви ОСОБА_4 була заведена спадкова справа № 126/2011 щодо майна ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 151)

02 червня 2011 року Другою київською державною нотаріальною конторою було видано ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом щоо вкладу з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в Київській регіональній дирекції АТ "Райффайен Банк Аваль" у відділенні поштового зв"язку № 39 м. Кива на рахунку № НОМЕР_1. (а.с. 186)

Постановами від 12 жовтня 2018 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6., у зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого виконавчим комітетом Московської районної ради народних депутатів 13 грудня 1994 року, що підтверджує право власності померлих на їх частки квартири, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та відсутністю документів, що підтверджують факт проживання заявниці однією сім"єю із померлими не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини. (а.с. 20, 21)

Звертаючись у суд з позовом, ОСОБА_2 зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею, у зв"язку з чим звернулася з відповідними заявами про прийняття спадщини, проте їй відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючого документа на квартиру та документи про родинні стосунки.

Проте, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач просить встановити факт проживання однією сім"єю ОСОБА_4 та ОСОБА_6.; ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Встановити факт проживання однією сім"єю необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1, що залишилася після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_6. та ОСОБА_3.

Відповіно до довідки ф-4 ЖЕК № 202 від 16.12.1994 р. у вказаній квартирі з 05.08.1982 р. проживали та були зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6., яка складається в 1/4 частини вищевказаної квартири, оскільки на день смерті останньої була зареєстрована за однією адресою. За таких підстав, суд вважає, що встановлення факту проживання онією сім"ю ОСОБА_4 та ОСОБА_6. з метою підтвердження факту прийняття спадщини ОСОБА_4 на 1/4 частину спірної квартири не потребує встановлення в судовому засіданні.

Що стосується встановлення факту проживання однією сім"єю ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місцем проживання фізичної особи є адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає. Документи, до яких відносяться відомості про місце проживання, є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на посттійне проживання, посвідка на тимчасове проживання тощо. Довідкою про реєстрацію місця проживання вважається документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

Органом реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова, що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюются повноваження відповідної сільської, селищної, або міської ради.

Як вбачається з паспорту МЕ 482303, виданого 27.07.2004 р. Солом"янським РУГУ МВС України в м. Києві, позивач ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3. Отже зазначена квартира і є місцем її постійного проживання.

Суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження проживання або перебування позивача у спірній квартирі в розумінні закону.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК України повнолітні члени сім"ї власника будинку (квартири) зобов"язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту.

Позивачем не надано доказів на підтверження того, що вона в період з травня 1999 року по 26.06.2014 р., проживаючи разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4, брала участь у витратах по утриманню спірної квартири. В матеріалах справи також відсутня інформація щодо нарахування плати за комунальні послуги на ОСОБА_2 у вказаній квартирі.

Як зазначено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім"ю складають особи, кі спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. зазначений п"ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім"єю до набрання чинності цим Кодексом.

Пунктом 6 Рішення Контитуційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім"ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних стосунках. Обов"язковою умовою для визнання їх членами сім"ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Виходячи з доказів, наявних в матеріалах справи, суд вважає, що спільне проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не мало ознак сім"ї, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України. В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт проживання ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що ОСОБА_5. (чоловік позивачки), який помер раніше своїх батьків та не зміг прийняти спадщину, на яку він би мав право, якщо був би живий на момент смерть бітьків, право на спадкування переходить позивачу як дружині та спадкоємцю першої черги.

Статтею 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба, прадід спадкують ту частину спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Отже, з наведеного вбачається, що ОСОБА_2 не має права на спакування за правом представлення.

Суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності не підтверджують факт ведення спільного господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_7, а також наявність взаємних прав і обов"язків, а в силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України рішення суду не може грунтуватися на припущеннях, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв"язок доказів у їх сукупності.

Метою встановлення факту проживання однією сім"єю є отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1.

У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Разом з тим, у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" суду слід звернути увагу на наявність або відсутність спадкової справи стосовно спдкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим спосоом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини сспадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами, зокрема копіями документів із спадкової справи.

З матеріалів справи вбачається, що постановами від 12 жовтня 2018 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6., у зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого виконавчим комітетом Московської районної ради народних депутатів 13 грудня 1994 року, що підтверджує право власності померлих на їх частки квартири, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та відсутністю документів, що підтверджують факт проживання заявниці однією сім"єю із померлими не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини.

З огляду на те, що позивачем не надано доказів факту проживання однією сім"єю із спадкодавцями, підстав для визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 відсутні.

За таких підстав, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Розглядаючи зустрічний позов Київської міської ради про визнання спадщини відумерлою, суд дійшов таких висновків.

Нерухомим майном, що складає спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. є квартира АДРЕСА_1, яка належала їм на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.12.1994 р.

Листом від 18.04.2018 р. № 100-6089 Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація повідомила, що за інформацією, яка містится в еектронному Реєстрі територіальної громади м. Києва, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб немає.

Частинами 1, 2, 3 статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкувння, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов"язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Оскільки спадщина після смерті ніким не була прийнята та після смерті спадкодавців минуло більше одного року, суд погоджується з доводами позивача за зустрічним позовом про існування передбачених законом підстави для визнання спадщини, що відкрилася після їх смерті, відумерлою.

Статтею 274 ЦПК України регламентовано, що заява про визнання спадщини відумерлою у випадках встановлених ЦК України, подається до суду органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до статті 5,10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Київська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду міста Києва та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Питання про стягнення судових витрат вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради та Ічнянської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Зустрічний позов Київської міської ради до ОСОБА_2, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 55,8 кв.метрів, загальною площею 82,5 кв.метрів, відумерлою спадщиною.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: