ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
03 грудня 2019 року

м. Харків

справа № 645/5541/18

провадження № 22-ц/818/4963/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 липня 2019 року, постановлене у складі судді Мартинової О.М., -

установив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_4 , якій на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 .

26 січня 2015 року ОСОБА_4 було складено та посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сіверіною О.В. заповіт, яким все належне їй майно вона заповіла йому - ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 18.09.2018 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, яку прийняв його батько відповідач ОСОБА_2 .

Посилаючись на те, що він не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про смерть бабусі та про існування заповіту останньої на його користь, батько не повідомив його про смерть ОСОБА_4 через неприязні стосунки, крім того, він проходить військову службу у Збройних силах України та фактично мешкає у м. Миколаїв, ОСОБА_1 просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Скаргу мотивовано тим, що необізнаність про смерть спадкодавця та про існування заповіту є поважними причинами пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 29.12.1997 року та свідоцтва про право на спадщину від 16.02.2015 року ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_1 .

26 січня 2015 року ОСОБА_4 було складено та посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сіверіною О.В. заповіт, яким все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось вона заповіла ОСОБА_1 ..

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.

20.09.2017 року до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_2 , а 18.09.2018 року позивач ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 18.09.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини, а тому відсутні підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про смерть спадкодавця, про наявність заповіту тощо.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, ОСОБА_1 зазначив, що не знав про смерть бабусі та про існування заповіту на його користь.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що не спілкується з позивачем з 2014 року.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру встановила наявність заповіту, складеного ОСОБА_4 на користь позивача, однак останнього не було повідомлено про відкриття спадщини через відсутність даних про реєстрацію його місця проживання на території Харківської області.

Встановлено та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановивши, що ОСОБА_1 не був обізнаний про смерть спадкодавця та про наявність заповіту, складеного на його користь, у передбачений законом строк для прийняття спадщини державним нотаріусом фактично не було здійснено повідомлення та виклик його як спадкоємця за заповітом, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

На підставі ст.141 ЦПК України на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1057 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 липня 2019 року скасувати, прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяця дня набрання постановою Харківського апеляційного суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1057 грн. 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом

тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2019 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова