АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/578/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Черкаси

Апеляційного суду Черкаської області у складі колегії суддів:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

секретар: Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_5;

відповідач - товаристо з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС»;

особа, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_5;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2019 року про забезпечення позову, ухваленого у складі судді Соколишиної Л.Б. у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» про стягнення вартості частки в статутному капіталі товариства, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2018 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до ТОВ « Мошнівська МТС» про стягнення вартості частки в статутному капіталі товариства.

В обгрунтування своїх вимог зазначив, що станом на 06 липня 2016 року учасниками ТОВ «Мошнівська МТС» були ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

01 серпня 2016 року ОСОБА_9, діючи згідно довіреності від імені ОСОБА_6, подарував ОСОБА_5 частку ОСОБА_6 у статутному капіталі відповідача в розмірі 34% статутного капіталу.

Цього ж дня, позивач звернувся з письмовою заявою до загальних зборів відповідача з проханням зарахувати його до складу учасників ТОВ «Мошнівська МТС», у звязку із передачею частки у статутному капіталі товариства.

Рішенням загальних зборів учасників товариства, які були проведені 19 вересня 2016 року, виключено ОСОБА_6 зі складу засновників відповідача, відмовлено позивачу у включенні до складу засновників та затверджено нову редакцію статуту відповідача.

Просив суд для обчислення дійсної вартості необоротних і оборотних активів відповідача станом на 19 вересня 2016 року призначити комплексну експертизу. Стягнути з ТОВ «Мошнівська МТС» на користь ОСОБА_5 вартість належної частки в розмірі 34% від дійсної вартості необоротних і оборотних активів відповідача, визначеної експертизою та відсотки річних за період з 19 вересня 2017 року по дату розрахунку.

06 лютого 2019 року ОСОБА_5 подав до суду заяву про забезпечення позову та просив суд накласти арешт та заборони вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження наступного майна: трактор Джон Дір-8400 реєстраційний № 06502СА, заводський № RW8400Р013545; автомобіль ГАЗ-53 реєстраційний № 01133МЕ, шасі (рама) № ХТН531200J1122650; автомобіль КАМАЗ 5410 реєстраційний № 05302МЕ, шасі (рама) № 6; причіп КЗАП 9370 реєстраційний № 14950МА, шасі (рама) № 234449; причіп 2ПТС-4 реєстраційний № МН 05577, заводський №24-01787; причіп 2ПТС-4 реєстраційний № МН 05578, заводський №24-01788; трактор МТЗ-80 реєстраційний № МН 13021, № машини 850450; трактор МТЗ-80 реєстраційний № МН 13022, № машини 850437; напівпричіп 2017 М реєстраційний № МН 03593, № машини 014.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2019 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що дана ухвала прийнята з порушенням норм закону, просив її скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

В обгрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що судом не було взято до уваги ту обставину, що в ч. 2 ст. 149 ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, на відміну від ч.3 ст. 151 ЦПК України в редакції від 18 березня 2004 року, законодавцем, як підставу для забезпечення позову зазначено, крім загальної підстави істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, ще й ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Для ефективного захисту своїх порушених прав ОСОБА_5 подав клопотання про призначення експертизи з метою визначення вартості активів відповідача.

25 березня 2019 року директор ТОВ «Мошнівська МТС» надіслав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що ОСОБА_5 не є учасником товариства. В той же час бувшому учаснику товариства ОСОБА_6 на підставі висновку оцінювача про ринкову вартість майна, що належить товариству та особистої заяви ОСОБА_6, як учасника, який вийшов зі складу засновників товариства, було виплачено вартість частини майна товариства пропорційна його частці в статутному капіталі та дивіденди. Крім того вказує, що позивачем не доведено наявність конкретних дій ТОВ «Мошнівська МТС» спрямованих на реалізацію належного йому майна чи підготовки до його реалізації.

Вирішуючи питання про відмову з задоволенні заяви про забезпечення позову судом були враховані також інтереси інших осіб, учасників справи, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення а ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2019 року без змін.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу ХНІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заслухавши осіб які з»явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Частиною третьою статті З ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановлена судом ухвала відповідає зазначеним вище вимогам.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні заяви, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у матеріалах справи відсутні докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, зокрема відсутні докази, що свідчать про вчинення відповідачем дій, спрямованих на здійснення реалізації вказаного в заяві майна.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що учасниками ТОВ «Мошнівська МТС» були ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

01 серпня 2016 року ОСОБА_9, діючи згідно довіреності від імені ОСОБА_6, подарував ОСОБА_5 частку ОСОБА_6 у статутному капіталі відповідача в розмірі 34% статутного капіталу ТОВ «Мошнівська МТС».

Рішенням загальних зборів учасників товариства, які були проведені 19 вересня 2016 року, виключено ОСОБА_6 зі складу засновників відповідача та відмовлено ОСОБА_5 у включенні його до складу засновників товариства. Затверджено нову редакцію статуту ТОВ «Мошнівська МТС».

Відповідно до вимог частин 1,2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Стаття 150 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову, одним із яких може бути накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходиться у нього.

В силу частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, а згідно частини 6 статті 153 ЦПК України - про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання.

Відповідно до розяснень викладених в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Оскільки із матеріалів справи вбачається, що заявником ОСОБА_5 до заяви про забезпечення позову не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або його інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви.

Крім того слід зазначити, що ТОВ «Мошнівська МТС» є діючою юридичною особою та має активи, а тому такий вид забезпечення позову, саме накладення арешту на рухоме майно, позбавляє відповідача користуватись своїм майном і буде вважатися втручанням в господарську діяльність цього підприємства.

Колегія суддів не може прийняти до уваги твердження викладені в апеляційній скарзі про те, що оскільки у відповідача на рухоме майно є правовстановлюючі документи і майно може бути реалізоване в будь-який момент, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим проведення експертизи з метою визначення ринкової вартості активів відповідача, так як в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач має намір відчужити вказане майно а також відповідач є діючим товариством і накладення арешту на рухоме майно товариства може негативно вплинути на його господарську діяльність.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд прийняв оскаржувану ухвалу з дотриманням норм процесуального законодавства та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, а тому апеляційна скарга є такою, що задоволенню не підлягає, а ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 258, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» про стягнення вартості частки в статутному капіталі товариства - залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Н.І. Гончар

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлений 28 березня 2019 року.