УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням і діями працівників поліції,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням і діями працівників поліції.

Ознайомившись з поданими матеріалами, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає наступним вимогам ЦПК України.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Положенням ч. 4 ст. 95 ЦПК України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу у відповідності до ч. 5 ст. 95 ЦПК України. Крім цього, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачем належним чином не завірено додані до позовної заяви докази, а з доданої постанови суду не можливо встановити обставини, на які посилається позивач у своєму позові.

Між тим, як вбачається з позовної заяви, позивачем порушується питання про стягнення на її користь моральної шкоди, яка спричинена незаконним рішенням діями особи, проте матеріали позову не містять даних про визнання рішення та дій особи, про які йдеться у позові незаконними у встановленому законом порядку, позивачем не зазначено доказів про спричинену моральну шкоду.

Згідно із частиною 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви надається документ, що підтверджує сплату судового збору. Встановивши, що судовий збір не сплачено або сплачено не в повному обсязі, суддя постановляє ухвалу про залишення позову без руху, надаючи позивачу строк для усунення зазначеного недоліку.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду України від 28.11.2018 року №61-23674св18, якщо відшкодування моральної шкоди визначено сумою грошових коштів, заявлена позовна вимога є майновою та підлягає сплаті судового збору за подання позову майнового характеру.

Проте, в порушення зазначених вимог, позивачем не надано квитанції про сплату судового збору.

Виходячи з того, що матеріали позову не містять даних про те, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди пов`язані із визнанням рішення або дій відповідача незаконними дії відповідача, положення ст. 5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення від сплати судового збору не розповсюджується на заявлені позовні вимоги.

Таким чином, відстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову в частині стягнення моральної шкоди судом не встановлено, позивачем не наведено.

Клопотання щодо розстрочення або звільнення від сплати судового збору позивачем не заявлено.

Частиною 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір, встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання фізичною особою або фізичною особою підприємцем позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 (один) відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, відповідно до Закону України „Про державний бюджет на 2019 рік станом на 01.01.2019 року становить 1 921 гривня.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися порядку (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975 року).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки мають бути усунені протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. У разі усунення у вказаний строк недоліків, позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві з доданими до неї документами не пізніше 5-ти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 95,175, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням і діями працівників поліції залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позову у 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута позивачу відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Калюжна