Справа №639/5561/18
Провадження №4-с/639/1/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря Кузнецової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи АКБ «Правекс Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на дії та рішення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2018 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, зазначивши заінтересованою особою АКБ «Правекс Банк», на дії та рішення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 та скасування постанови. У своїй скарзі ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 18.09.2011 року про опис та арешт майна боржника за виконавчим провадженням №31351087 та визнати неправомірними дії головного виконавця державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 щодо не направлення ОСОБА_1 вимоги державного виконавця про участь у виконавчих діях з примусового виконання рішення суду.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що 07.07.2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова (головуючий суддя Срокіна І.І.) було ухвалено рішення, яким задоволено позов АКБ «Правекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 168189,68 грн. На підставі даного рішення судом було видано виконавчий лист. Як стало відомо скаржнику, АКБ «Правекс Банк» звернулось з заявою про примусове виконання даного рішення суду до Відділу Державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області Головного управління юстиції у Харківській області. 18.09.2018 року головним державним виконавцем Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 було винесено постанову про опис та арешт майна боржника у ВП №31351087, а саме житлову квартиру АДРЕСА_1 та призначено відповідальним за зберігання цього майна представника стягувача. 22.09.2018 року дружина боржника за адресою своєї реєстрації отримала у відділенні поштового звязку оскаржувану постанову про опис та арешт майна. У виконавчому документі, який знаходиться на виконанні у Зміївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області адресою боржника зазначено: АДРЕСА_2. Заяв про зміну адреси реєстрації або надсилання документів за іншою адресою боржником до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області не надсилалось. Проте постанова про опис та арешт майна боржника з невідомих підстав була направлена за іншою адресою АДРЕСА_3. ОСОБА_1 вважає неправомірними дії головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 щодо не направлення йому вимоги державного виконавця, що унеможливило його право на участь у проведенні виконавчих дій 18.09.2018 року, а також вважає неправомірною постанову державного виконавця від 18.09.2018 року щодо опису та арешту майна. ОСОБА_1 мав право бути присутнім під час проведення виконавчих дій 18.09.2018 року, клопотати про передання йому на відповідальне зберігання зазначеної житлової квартири. Серед іншого скаржник просить суд звернути увагу на те, що всупереч вимогам чинного законодавства, а саме п.2 ч.2 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження на адресу боржника, чим фактично позбавлено боржника свого права на безперешкодне отримання інформації про виконавче провадження, однак постанову про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 оскаржував в іншій скарзі.

У звязку викладеним, ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду з даною скаргою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.10.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа АКБ «Правекс Банк» на дії та рішення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області Головного територіального управління юстиції у Харківській області та скасування постанови. Призначено судове засідання по справі.

23.11.2018 року у судовому засіданні судом, не виходячи до нарадчої кімнати, було залучено до участі у вказаній справі у якості заінтересованої особи ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

На адресу Жовтневого районного суду м. Харкова 14.12.2018 року від представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надійшов відзив, в якому останній зазначає, що на виконанні у Відділу ДВС Зміївського РУЮ ГТУЮ у Харківській області знаходиться виконавчий лист № 2-805/10 від 12.10.2010 року, виданий Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» у сумі 168189,68 грн. Оскільки боржником борг сплачено не було, державним виконавцем у ході проведення виконавчих дій було проведено опис й арешт нерухомого майна боржника, а саме: однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, яке належить на праві власності ОСОБА_1, та яке є іпотечним майном ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (правонаступник ПАТ КБ «Правекс-Банк»), про що складено відповідну постанову від 18.09.2018 року. Представник стягувача отримав копію зазначеної постанови особисто, оскільки був присутній при проведенні виконавчих дій. На адресу боржника ОСОБА_1 державним виконавцем 18.09.2018 року рекомендованим листом із зворотнім повідомленням було направлено копію постанови про опис й арешт майна боржника, яку ОСОБА_1 отримав 22.09.2018 року, про що свідчить його підпис на зворотному повідомлені. Той факт, що зазначену постанову про опис й арешт майна боржника отримала його дружина, а не сам боржник, останній не підтвердив належними доказами, оскільки , що на зворотньому повідомлені про отримання вищезазначеної постанови стоїть підпис та прізвище саме ОСОБА_1, а не його дружини. Разом з тим, державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» неодноразово направлялись матеріали виконавчого провадження (у тому числі і вищезазначена постанова про опис) за фактичним місцем проживання боржника, оскільки у ході проведення виконавчих дій було встановлено, що фактично боржник мешкає за адресою: АДРЕСА_5. До того ж боржник ОСОБА_1 у своїх скаргах, направлених як до суду так і на адресу відділу ДВС зазначає своєю адресою та адресою для листування саме АДРЕСА_6. Таким чином , як зазначено у Законі України «Про виконавче провадження», у разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження, документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження (ОСОБА_1 у своїх скаргах сам зазначає свою адресу). Вважати неправомірною постанову державного виконавця від 18.09.2018 року щодо опису й арешту майна на підставі того, що при описі був відсутній боржник є недоцільним, оскільки у Законі України «Про виконавче провадження» не зазначено, що при проведенні виконавчих дій, повязаних з описом й арештом майна, у даному випадку - іпотечної квартири, присутність боржника є обовязковою. Скаржник посилається на те, що відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», в першу чергу необхідно звертати стягнення на грошові кошти та рухоме майно боржника, а потім на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належить на праві власності боржнику, а в останню чергу - на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Таким чином, скаржник ще раз зазначив та підтвердив той факт, що боржник дійсно фактично мешкає у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 і яка була описана й арештована державним виконавцем згідно з постановою від 18.09.2018 року, куди взагалі державним виконавцем і направляються документи виконавчого провадження. Також, представник заінтересованої особи звертає увагу, що у даному випадку при проведенні виконавчих дій державний виконавець повинен був керуватись не ст. 50 вищезазначеного Закону, а п. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про іпотеку», оскільки квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 є іпотечним майном ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».До того ж скаржником не надано до суду жодних доказів, щодо наявності у боржника ОСОБА_4 майна (коштів), на які можливо звернути стягнення в першу чергу. У звязку з викладеним, представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить суд відмовити у задоволенні вказаної скарги ОСОБА_1

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання представників заінтересованих осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Судове засідання по цивільній справі №639/5561/18 за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на дії та рішення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області Головного територіального управління юстиції у Харківській області та скасування постанови, вирішено проводити в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Київським апеляційним судом.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_5 вказану скаргу підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини, додатково посилаючись також в якості підстави для скасування постанови про опис і арешт майна (про що не подавались доповнення до скарги) на те, що в оскаржуваній постанові не зазначені паспортні дані понятих, при цьому визнав, що вказані особи є родичами ОСОБА_1, а також на те, що квартира була переобладнана і тому змінився її метраж, що не враховано виконавцем. Щодо відсутності повідомлення ОСОБА_1 про проведення опису та арешту його майна, представник скаржника посилався на порушення ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просив відмовити у задоволенні вказаної скарги ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Інші учасники справи у судове засідання не зявилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Суд, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали скарги, приходить до висновку про те, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

18.09.2018 року головним державним виконавцем Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 винесено постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 у ВП №31351087, а саме однокімнатної квартири №2 в будинку №2 що знаходиться за адресою Харківська область, м. Зміїв, вул. Грибоєдова, 2. Призначено відповідальним за зберігання цього майна представника стягувача. Вказана постанова направлена 18.09.2018 року на адресу боржника ОСОБА_1, а саме: 63403, Харківська область, Зміївський район, м. Зміїв, вул. Грибоєдова, 2/2 і отримана особисто ОСОБА_1 22.09.2018 року, про що свідчить його підпис на зворотному повідомленні (а.с.4-6, 65,87,106, 124).

Враховуючи, що дану скаргу ОСОБА_1 здав на пошту 02.10.2018 року скаржником не пропущено передбачений процесуальним законом 10-денний строк для звернення з даною скаргою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, яка кореспондується зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Згідно з ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини девятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

В частині пятій статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обовязковим. Зокрема, відповідно до п.2 ч.5 зазначеної статті у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обовязково зазначаються: якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Крім того, слід звернути увагу на положення п. 10 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, в якому визначено, що після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

- назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

- якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

- якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; прізвище, імя та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

- відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

- якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

- відмітка про роз'яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Отже, якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, то в постанові вказується прізвище, імя та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, паспортні дані, її місце проживання.

Відповідно до ч.1, 2, 4, ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на пятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.).

Так, аргументами на підтвердження наявності підстав для скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 18.09.2011 року про опис та арешт майна боржника за виконавчим провадженням №31351087 та визнання дій державного виконавця протиправними, у скарзі зазначено те, що ОСОБА_1 не повідомлений про проведення опису та арешту його майна, йому направлена копія вказаної постанови за адресою, яка не зазначена у виконавчому листі, у звязку з чим було порушено його права на володіння своїм майном. Разом з тим, Законом України «Про виконавче провадження», зокрема статтею 28, на яку посилається скаржник, не передбачений обовязок державного виконавця щодо направлення зі зворотнім повідомленням вимоги про участь у виконавчих діях по проведенню опису та арешту майна. При цьому державним виконавцем 18.09.2018 року рекомендованим листом із зворотнім повідомленням було направлено копію постанови про опис та арешт майна боржника, яку ОСОБА_1 отримав особисто 22.09.2018 року, про що свідчить його підпис на зворотному повідомлені. При цьому ОСОБА_1 у своїх скаргах, направлених як до суду так і на адресу відділу ДВС зазначає своєю адресою та адресу для листування саме АДРЕСА_6, за якою ним і отримана постанова, тому суд приходить до висновку, що права боржника порушені не були, а державний виконавець в цьому випадку діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження». ОСОБА_4 доводам представника скаржника, які він в судовому засіданні зазначив як підставу для скасування постанови про опис та арешт майна боржника, не уточнюючи подану раніше скаргу, суд оцінки не надає, розглядаючи справу в межах поданої скарги.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 та скасування постанови про опис та арешт майна задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні не знайшли підтвердження ті обставини, на які посилається скаржник як на підставу скарги.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 260, 261, 447, 449, 451 ЦПК України, Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи АКБ «Правекс Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на дії та рішення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 та скасування постанови відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 28.03.2019 року.

Суддя Н.В. Баркова