Справа № 2-17/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Плотникової Н.Б.

за участю секретаря Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, державний виконавець Охтирського МВ ДВС ГТУЮ в Сумській області Гончар Н.Б. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, згідно якої просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-17/10, виданий Охтирським міськрайонним судом 17.11.2010 року на виконання заочного рішення Охтирського міськрайонного суду від 26.10.2010 року № 2-17/2010 про звернення стягнення на предмет іпотеки: будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить боржнику на праві приватної власності на підставі договору міни; земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0871 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить боржнику на праві власності на підставі рішення Охтирської міської ради від 07.10.2004 року, внаслідок пропуску строків пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання. Свої вимоги мотивує тим, що стягувачем ПАТ «Дельта Банк» пропущено річний строк для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, інформація щодо продовження чи поновлення такого строку відсутня. Крім того, враховуючи, що з 07.06.2014 року по 21.10.2020 рік діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно якого протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, тому, на переконання заявниці, є підстави для відстрочення виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню на час дії зазначеного Закону.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та зазначає, що вимоги її заяви спрямовані на визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа № 2-17/10 на виконання заочного рішення Охтирського міськрайонного суду від 26.10.2010 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки в наслідку пропуску строків для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання. Також посилається на норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р. та зазначає, що ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав по новому колу.

Державний виконавець Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Сумській області Гончар Н.Б. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в повному обсязі, пояснивши, що дійсно на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист № 2-17/10 від 28.06.2011 р., виданий Охтирським міськрайонним судом, виконавче провадження № 58786308. 04.04.2019 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та разом з викликом боржника направлено сторонам. При відкритті виконавчого провадження державним виконавцем здійснено перевірку пред`явлених документів та виконавчого листа щодо відповідності документів вимогам чинного законодавства станом на момент відкриття виконавчого провадження. Згідно наявних відміток у виконавчому листі, який повторно пред`явлено до виконання, даний виконавчий документ повернуто по п. 9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 08.12.2017 року. Відповідно до чинної редакції ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» станом на 08.12.2017 р. (на дату повернення виконавчого провадження): виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Тобто строк повторного пред`явлення виконавчого документа з останньої дати повернення не пропущено, так як строк повторного пред`явлення до 08.12.2020 р. Скаржником попередньо 30.08.2018 р. здійснювалося звернення до суду на дії та бездіяльність начальника та державного виконавця Охтирського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Сумській області щодо відкриття виконавчого провадження з порушенням строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 21.01.2019 р., яка залишена без змін постановою Сумського апеляційного суду від 10.04.2019 р., відмовлено в задоволенні вищевказаної скарги. На даний час виконавчий документ не скасовано та є таким, що підлягає виконанню. Тому заява ОСОБА_1 є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Представники ПАТ «Дельта Банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, їх неявка відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши пояснення державного виконавця Охтирського МВ ДВС ГТУЮ в Сумській області Гончар Н.Б., вивчивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішення суду.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судом встановлено, що 26.10.2010 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області ухвалено рішення, яким задоволено позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, достроково розірвано кредитний договір № 369/ФКВ-07 від 26.06.2007 року, стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в національній валюті згідно курсу НБУ в сумі 461253,47 грн., по відсотках за користування кредитом - 11360,91 доларів США, 21670,61 грн. пеня за порушення строків платежу; звернуто стягнуто на предмет іпотеки: будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору міни; земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку , господарських будівель і споруд площею 0,0871 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Охтирської міської ради від 07.10.2004 року; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 судові витрати на користь ПАТ «Дельта Банк» в розмірі по 865 грн. з кожного.

20.06.2011 р. ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області за заявою АТ «Дельта Банк» роз`яснено рішення суду № 2-17/10 від 26.10.2010 р. в частині зазначення того, що звернути стягнення у розмірі 461253,47 грн. на предмет іпотеки: будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору міни; земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0871 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Охтирської міської ради від 07.10.2004 року.

28.06.2011 р. Охтирським міськрайонним судом видано виконавчий лист по справі № 2-17/10 про звернення стягнення у розмірі 461253,47 грн. на предмет іпотеки: будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору міни; земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0871 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Охтирської міської ради від 07.10.2004 року, в якому зазначено строк пред`явлення до виконання до 17.11.2013 р.

29.07.2011 р. постановою державного виконавця ВДВС Охтирського МРУЮ в Сумській області відкрито виконавче провадження № 28863041 за виконавчим листом 2-17 про стягнення 461253,47 грн. шляхом звернення на предмет іпотеки (боржник ОСОБА_1 ).

18.08.2014 р. постановою державного виконавця даний виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», так як набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р., який набрав чинності 07.06.2014 р. В постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено для виконання в строк до 18.08.2015 р.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. на час повернення виконавчого документа строк пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом року.

18.06.2015 р. постановою державного виконавця ВДВС Охтирського МРУЮ в Сумській області відкрито виконавче провадження № 47882981 за виконавчим листом 2-17 про стягнення 461253,47 грн. шляхом звернення на предмет іпотеки.

25.01.2016 р. постановою державного виконавця даний виконавчий лист повернуто стягувачу.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 на час повернення виконавчого документа строк пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом року.

30.09.2016 р. постановою держаного виконавця Охтирського МР ВДВС ГТУЮ в Сумській області за заявою стягувача відкрито виконавче провадження № 52431324 за виконавчим листом 2-17 про стягнення 461253,47 грн. шляхом звернення на предмет іпотеки.

08.12.2017 р. постановою державного виконавця даний виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», так як набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р. В постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено до виконання в строк до 18.12.2020 р.

Відповідно до редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року на час повернення виконавчого документа строк пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом трьох років.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 21.01.2019 р., яка залишена без змін постановою Сумського апеляційного суду від 10.04.2019 р., відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову від 30.09.2016 р. про відкриття виконавчого провадження № 52431324 за виконавчим листом 2-17 про стягнення 461253,47 грн. шляхом звернення на предмет іпотеки.

В своїй ухвалі суд зазначив, що ПАТ «Дельта Банк» повторно пред`явлено виконавчий лист в межах річного строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Постановою державного виконавця Охтирського МР ВДВС ГТУЮ в Сумській області Гончар Н.Б. від 04.04.2019 р. відкрито виконавче провадження № 58786308 за виконавчим листом 2-17, виданим Охтирським міськрайонним судом 28.06.2011 р. про стягнення 461253,47 грн. шляхом звернення на предмет іпотеки будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору міни; земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку , господарських будівель і споруд площею 0,0871 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Охтирської міської ради від 07.10.2004 року.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Частиною 5 ст. 12 зазначеного вище Закону обумовлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно п. 9 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (частина п`ята ст. 37 закону України «Про виконавче провадження»).

ОСОБА_1 у своїх доводах посилається на те, що ПАТ «Дельта Банк» пропустив річний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки Законом України «Про виконавче провадження», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлено в один рік.

Однак такі доводи суд не може взяти до уваги з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до ч.5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, що діяв на час повернення виконавчого документа стягувачу - 08.12.2107 р. та на час повторного пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання 04.04.2019 р., виконавчі документи, видані до набрання чинності цим законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим законом

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що останнє пред`явлення виконавчого документа відбулося у межах встановленого законом строку на пред`явлення до виконання, а саме протягом трьох років після повернення виконавчого документа стягувачу.

З огляду на викладене, відсутні підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа № 2-17/10, виданого Охтирським міськрайонним судом на виконання заочного рішення Охтирського міськрайонного суду від 26.10.2010 року № 2-17/2010 про звернення стягнення у розмірі 461253,47 грн. на предмет іпотеки: будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить боржнику на праві приватної власності на підставі договору міни; земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0871 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить боржнику на праві власності на підставі рішення Охтирської міської ради від 07.10.2004 року.

Щодо посилання заявника на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності 07.06.2014 року, як на підставу для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції, і є порушенням права на суд. Так, у справі Хорнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов`язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, необхідно розглядати як невід`ємну частину "судового розгляду" для цілей статті 6 Конвенції. Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях Савіцький проти України, Кайсина та інші проти України заява № 46144/99, Іммобільяре Саффі проти Італії заява № 22774/93, Ромашов проти України, Дубенко проти України, Вассерман проти Росії, Малиновський проти Росії, Гіззатова проти Росії та ін.

07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким запроваджено мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, а саме: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Вказаний Закон є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-2947цс15 від 03 лютого 2016 року, на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

З матеріалів справи вбачається, що, оскільки кредит, отриманий ОСОБА_2 , є споживчим та укладений в іноземній валюті, на дані правовідносини поширюються приписи Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак установлений Законом України від 3 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє його примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Таким чином, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» у розумінні пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою повернення виконавчого документа стягувачу.

Разом з тим, зміст статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначає підстави повернення стягувачу виконавчого документа, за яким відкрито виконавче провадження.

Тобто, встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборона щодо звернення стягнення на майно боржника стосується заходів примусового виконання рішень (конкретних дій, спрямованих державним виконавцем на виконання рішення суду), а відкриття виконавчого провадження засвідчує обставини пред`явлення виконавчого документа до виконання та є юридичним фактом, з яким пов`язується обчислення перебігу строку пред`явлення виконавчих документів до виконання.

На даний час рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 2-17/10 від 26.10.2010 року не виконане, зобов`язання боржника продовжує існувати.

Враховуючи викладене, так як мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє його примусово стягувати (відчужувати без згоди власника), тому відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі № 1-7/2013, Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Встановивши відсутність матеріально-правових та процесуальних підстав, з яким закон пов`язує визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 12,81,432, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, державний виконавець Охтирського МВ ДВС ГТУЮ в Сумській області Гончар Н.Б. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : Н.Б. Плотникова