ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м.Суми

Справа №582/262/19

Номер провадження 22-ц/816/5270/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Орлова І. В.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Птахопродукт-2007»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану через представника за довіреністю - ОСОБА_3 ,

на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 25 вересня 2019 року, ухвалене у складі судді Жмурченка В.Д. в приміщенні Недригайлівського районного суду Сумської області, повний текст рішення складено 07 жовтня 2019 року -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Птахопродукт-2007» (далі - ТОВ «Птахопродукт-2007») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна») про відшкодування шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 09 лютого 2018 року на автодорозі Білопілля-Терни-Липова Долина-Гадяч ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21214, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , допустила зіткнення з автомобілем Mersedes-Benz Sprinter 413 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Птахопродукт-2007» та перебував під керуванням ОСОБА_5 - водія товариства. Липоводолинський районний суд Сумської області постановою від 29 березня 2018 року встановив вину ОСОБА_2 у вказаній ДТП. Внаслідок ДТП ТОВ «Птахопродукт-2007» завдано збитків в розмірі 257 234 грн, що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження. Страхова компанія, в якій ОСОБА_2 застрахувала свою цивільно-правова відповідальність, частково відшкодувала збитки в розмірі 95 000 грн. ОСОБА_2 направлена письмова претензія про відшкодування різниці між завданою шкодою та відшкодованими страховою компанією збитками, однак відповідач претензію задовольнити відмовилась.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача на свою користь збитки в розмірі 162 234 грн та судові витрати.

Недригайлівський районний суд Сумської області рішенням від 25 вересня 2019 року позов задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Птахопродукт-2007» збитки у розмірі 157 734 грн.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Птахопродукт-2007» витрати по сплаті судового збору в сумі 2 366 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

У доводах апеляційної скарги вказує на те, що розмір страхового відшкодування був узгоджений між ТОВ «Птахопродукт-2007» та ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до укладеного договору, відповідно до умов якого будь-які матеріальні претензії до страхової компанії є безпідставними. Крім того, згідно наданого ПрАТ «СК «Провідна» звіту про вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, автомобіль Mersedes-Benz Sprinter 413 CDI вважається фізично знищеним, отже враховуючи вартість залишків у сумі 49 000 грн, розмір матеріального збитку позивача складає 70 488,46 грн (218988,46- 49000 - 99500).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Птахопродукт-2007» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначає про безпідставність викладених в апеляційній скарзі вимог представника відповідача, оскільки доводи, на які він посилається, були досліджені та оцінені при розгляді справи судом першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу, представника позивача Гурнак С.О. , яка заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля Mersedes-Benz Sprinter 413 CDI є ТОВ «Птахопродукт-2007» (а.с. 10).

У довідці ТОВ «Птахопродукт-2007» №14 від 02 квітня 2018 року вказано, що ОСОБА_5 на момент ДТП 09 лютого 2018 року за участю автомобіля Mersedes-Benz Sprinter 413 CDI працював у ТОВ «Птахопродукт-2007» на посаді водія (а.с. 15).

Відповідно до наказу №ВН-1 від 18 січня 2016 року за ОСОБА_5 закріплений автомобіль Mersedes-Benz Sprinter 413 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 17).

09 лютого 2018 року ОСОБА_5 повідомив ПАТ СК «Універсальна», в якому застраховано автомобіль Mersedes-Benz Sprinter про настання страхового випадку (а. с. 19, 20).

Власником автомобіля ВАЗ 21214, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 (а. с. 102), який 20 квітня 2017 року уклав з ПрАТ «СК «Провідна» договір №АК/3180678 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком до 23 квітня 2018 року. Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну згідно договору складає 100 000 грн, розмір франшизи 500 грн (а. с. 63, 104).

Про настання дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 повідомив ПрАТ «СК «Провідна» 09 лютого 2018 року (а. с. 100).

Липоводолинський районний суд Сумської області постановою від 29 березня 2018 року встановив вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, що 09 лютого 2018 року на автошляху Недригайлів - Липова Долина Т 1904, керуючи автомобілем ВАЗ 21214, д.н.з. НОМЕР_1 , вона допустила зіткнення з автомобілем Mersedes-Benz Sprinter 413 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , та у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, закрив провадження у справі (а. с. 112).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №18/143, зробленого на замовлення ТОВ «Птахопродукт-2007» вартість матеріального збитку (шкоди), завданого (ї) унаслідок ДТП власнику автомобіля Mersedes-Benz Sprinter 413 CDІ, д.н.з. НОМЕР_2 , на дату проведення експертизи складає 257 234 грн (а. с. 24).

У звіті №62-D/39/6 від 07 березня 2018 року про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 413 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , зробленому на замовлення ПрАТ «СК «Провідна», вказано, що розмір такого збитку складає 218 988,45 грн - ринкова вартість транспортного засобу на момент ДТП (а. с. 113-124).

Згідно розрахунку матеріального збитку по страховій справі № по факту ДТП від 09 лютого 2018 року він становить 218 988,46 грн, вартість придатних залишків (при конструктивній загибелі ТЗ) становить 49 000 грн (а. с. 127).

З договору про врегулювання страхового випадку за Договором ОСЦПВ №АК/3180678 від 20 квітня 2017 року, укладеного між ПрАТ «СК «Провідна» та ТОВ «Птахопродукт-2007» 14 травня 2018 року, вбачається, що сторони дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, який становить 95 000 грн (а. с. 126).

Згідно виписки по особовим рахункам від 21 травня 2018 року, ТОВ «Птахопродукт-2007» отримав від ПрАТ «СК «Провідна» 95 000 грн (а. с. 21).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з розміру матеріального збитку, визначеного висновком експертного автотоварознавчого дослідження №18/143, зробленого на замовлення ТОВ «Птахопродукт-2007», врахувавши отримане позивачем страхове відшкодування та розмір страхового ліміту.

Проте повністю погодитись з висновком суду щодо визначеного розміру матеріальної шкоди, який підлягає відшкодуванню ТОВ «Птахопродукт-2007», не можна, так як суд дійшов його неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст.188 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Виходячи з вимог ст. 3 Закону № 1961-IV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Нормами п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.2. Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

З матеріалів справи вбачається, що сума страхового відшкодування була узгоджена між ПрАТ «СК «Провідна» та ТОВ «Птахопродукт-2007» 14 травня 2018 року та виплачена 21 травня 2018 року, що підтверджується випискою по особовим рахункам ТОВ «Птахопродукт-2007».

Отже, ПрАТ «СК «Провідна» виконала свій обов`язок по відшкодуванню потерпілому ТОВ «Птахопродукт-2007» оціненої та узгодженої шкоди в передбаченому Законом № 1961-IV порядку та строки.

За приписами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 1.4. ст. 1 Закону № 1961-IV особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з урахуванням узгодженого між ПрАТ «СК «Провідна» та ТОВ «Птахопродукт-2007» розміру страхового відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України відповідач зобов`язана відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, але за мінусом недоплаченої суми страхового відшкодування, на яку воно було зменшено за договором про врегулювання страхового випадку від 14 травня 2018 року.

В той же час, при визначенні розміру матеріальної шкоди, яку відповідач зобов`язана відшкодувати позивачу, суд першої інстанції не врахував наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

ПрАТ «СК «Провідна» надано матеріали страхової справи по факту ДТП від 09 лютого 2018 року, в яких міститься звіт №62-D/39/6 від 07 березня 2018 року про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 413 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 283 986,84 грн та перевищує його ринкову вартість, а тому вартість матеріального збитку є рівною його ринковій вартості на момент ДТП, яка складає 218 988,46 грн з урахуванням ПДВ (а. с. 113-123). Також в матеріалах страхової справи міститься зобов`язуюча пропозиція визначення вартості транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 413 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 у пошкодженому стані (вартість придатних залишків при конструктивній загибелі ТЗ), яка становить 49 000 грн.

Як повідомила представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду пошкоджений транспортний засіб знаходиться у ТОВ «Птахопродукт - 2007». Вимога про передачу залишків пошкодженого транспортного засобу відповідачу позивачем в даній справі не заявлена.

Отже, матеріальна шкода, яку відповідач зобов`язана відшкодувати позивачу, буде становити різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди з врахуванням страхового відшкодування, яке підлягало сплаті позивачу відповідно до умов договору страхування.

Позивачем в обґрунтування розміру завданої шкоди надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження №18/143 згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу перевищує його ринкову вартість, а тому вартість матеріального збитку буде рівною вартості транспортного засобу з урахуванням експлуатаційного зносу, яка складає 257 324 грн.

Суд першої інстанції визначив розмір матеріальної шкоди на підставі вказаного висновку, наданого позивачем, не врахувавши, що цей доказ наданий позивачем не в повному обсязі (перша та остання сторінка), з нього неможливо встановити станом на яку дату визначена вартість транспортного засобу. Крім того він не містить визначення вартості транспортного засобу після ДТП. А тому вказаний доказ не можна визнати належним та достовірним.

Таким чином заслуговують за увагу доводи апеляційної скарги про те, що розмір матеріальної шкоди необхідно визначати на підставі доказів, які містяться в страховій справі.

Отже, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, п. 4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає зміні з ухваленням нового рішення про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Птахопродукт - 2007» у відшкодування матеріальної шкоди 70 488,46 грн (218 988,46 грн - 49 000 грн = 169 988,46 грн - 99 500 грн (сума, яка підлягала відшкодуванню ПрАТ «СК «Провідна»).

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Птахопродукт-2007» підлягають задоволенню частково (на 43,45%), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір на подання позовної заяви у розмірі 1057,33 грн, а з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2064,64 грн.

Ч.10 ст. 141 ЦПК України передбачено право суду при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму витрат, сплатити різницю іншій стороні. Отже за підсумками розгляду справи апеляційним судом, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1007,31 грн (2064,64 - 1057,33).

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, п. 4; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану через представника за довіреністю - ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 25 вересня 2019 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахопродукт-2007» на відшкодування матеріальної шкоди 70 488 (сімдесят тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень 46 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахопродукт-2007» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 007 (одна тисяча сім) гривень 31 копійка.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : І.В. Орлов

С.Г.Хвостик