РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Рибачик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне під час підготовчого судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про зняття арешту з майна та виключення відомостей з реєстру, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про зняття арешту з майна та виключення відомостей з реєстру.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить на праві приватної спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 .

07 вересня 2019 року він звернувся до приватного нотаріуса з метою укладення договору дарування своєї частки у квартирі АДРЕСА_1 де дізнався про те, що на його майно накладено арешт постановою б/н від 02.03.2009 року виданою Відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції. Зазначає, що вказану постанову, а також постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження він не отримував та не є боржником у жодному виконавчому провадженні, а отже вважає, постанову про накладення арешту на його майно незаконною.

09 вересня 2019 року він подав начальнику Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області скаргу з проханням зняти арешт із його майна на тій підставі, що цей арешт накладено 02.03.2009 року з порушенням вимог законодавства. У відповідь на його заяву Рівненський міський відділ ДВС ГТУЮ в Рівненській області надав інформацію, що підстав для зняття арешту немає. Арешт може бути знятий за рішенням суду. Крім того повідомили, що згідно даних АСВП відсутні відомості, щодо відкритих виконавчих проваджень в 2009 році про стягнення з позивача заборгованості та згідно чого накладались арешти на його майно, згідно постанови №б/н від 02.03.2009 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, 02.12.2019 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, 02.12.2019 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області начальником Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області П.Якобчуком подано клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у відсутність представника, згідно наявних матеріалів справи.

Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності сторін.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 12.05.2003 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 615788 від 22.05.2003 року (а.с. 6,7).

09 вересня 2019 року позивач звернувся зі скаргою до начальника Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з проханням зняти арешт із його майна на тій підставі, що цей арешт накладено 02.03.2009 року з порушенням вимог законодавства. У відповідь на заяву позивача, Рівненський міський відділ ДВС ГТУЮ в Рівненській області надав інформацію, що підстав для зняття арешту немає. Арешт може бути знятий за рішенням суду. Крім того, у вказаному листі від 16.09.2019 року №77529 відповідач зазначає, що згідно даних АСВП відсутні відомості, щодо відкритих виконавчих проваджень в 2009 році про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та згідно чого накладались арешти на його майно, згідно постанови №б/н від 02.03.2009 року (а.с. 12).

Відповідачем не спростовано тверджень позивача про те, що ОСОБА_1 не є боржником по будь-якому виконавчому провадженню, відносно нього не відкривалося виконавче провадження та у провадженні відповідача не перебувають виконавчі документи де боржником є позивач. Даний факт не заперечується відповідачем.

Суд приходить до висновку, що державний виконавець виніс постанову про арешт майна ОСОБА_1 №б/н від 02.03.2009 року, не вчинивши будь-яких дій для встановлення наявності у нього достатніх коштів чи рухомого майна, чим було порушено вимоги ч. 1 ст. 63 Закону України від 21.04.1999 року № 606-ХІУ «Про виконавче провадження».

Крім того, всупереч вимогам ч. 4 ст. 57 Закону України від 21.04.1999 року № 606-ХІУ «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця ВДВС ГТУЮ у Рівненській області від 02.03.2019 року № б/н про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження не була надіслана ОСОБА_1 , як боржнику.

Суд приходить до висновку, що внаслідок вищезазначених дій відповідача позивач протиправно обмежений у здійсненні свого права власності, а тому його порушене право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом зняття арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця Рівненського міського ВДВС ГТУЮ у Рівненській області від 02.03.2009 року №б/н на нерухоме майно, зокрема на частку у квартирі, яка перебуває у приватній спільній частковій власності та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису від 02.03.2009 року за № 8510220 (номер запису про обтяження в спеціальному розділі 4610923) про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 .

З дослідженої судом копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №180151059 від 07.09.2019 року вбачається, що державним реєстратором Сергієнко О.В. Коростенського міськрайонного управління юстиції внесено запис про обтяження в спеціальний розділ 4610923 на підставі постанови про накладення арешту на нерухоме майно боржника, серія та номер: б/н, виданий 02.03.2009 року, видавник: відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції. Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , причини відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду, адреса: України АДРЕСА_2 . В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8510220, 02.03.2009 року.

Суд зазначає, що інформація про особу боржника ОСОБА_1 , яка зазначена в інформаційній довідці лише частково співпадає з персональними даними позивача, в частині прізвища, імені та по батькові, а також адреси реєстрації місця проживання, проте у вказаної особи боржника відсутній РНОКПП , в той час як позивачу такий номер присвоювався, на сьогодні він ним ідентифікується і позивач не відмовлявся від нього у встановленому законом порядку (РНОКПП ОСОБА_1 позивача по справі ).

З дослідженої судом копії листа від 16.09.2019 № 77529 Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області вбачається, що на виконанні у відділу виконавчих документів не має та такі не надходили, за якими є боржником ОСОБА_1 (а.с. 12).

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Враховуючи те, що до Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області виконавчі документи де боржником є ОСОБА_1 не надходили та не перебувають на виконанні, а також такий арешт не накладався на його майно Коростенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби, суд приходить до переконання, що у відповідача відсутні підстави для накладення арешту на належне позивачу нерухоме майно, а відтак, підстави для продовження обтяження на майно відсутні. На думку суду, протиправне обмеження у здійсненні позивачем права приватної власності на квартиру повинно бути усунуте шляхом зняття арешту з майна.

ОСОБА_1 як власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на свій розсуд, однак не може вільно розпоряджатися нерухомістю через наявність обтяження на належне йому майно.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав).

Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек (частина 1 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з абзацом 2 пункту 7 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року № 1844/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 року за №2102/22414, у разі коли при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої державній реєстрації підлягає припинення обтяження речового права на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в Державному реєстрі прав, встановлено наявність запису про таке обтяження в Реєстрах, державний реєстратор переносить відомості запису про таке обтяження до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію припинення обтяження речового права на нерухоме майно вносить запис про припинення такого обтяження до Державного реєстру прав.

З системного аналізу зазначених норм права випливає, що відновлення порушеного права позивача, як співвласника квартири не можливе без виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису від 02.03.2009 року за № 8510220, номер запису про обтяження 4610923 (спеціальний розділ), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу),індексний номер: 10631962 від 04.02.2014 року про арешт нерухомого майна.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що арешт накладений на належне ОСОБА_1 нерухоме майно порушує право власності, внаслідок чого позивач позбавлений змоги здійснювати своє право власності, в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстави для продовження обтяження на майно відсутні, а тому його право підлягає судовому захисту у заявлений спосіб, шляхом зняття арешту з майна та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису від 02.03.2009 року за № 8510220, номер запису про обтяження 4610923 (спеціальний розділ), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу),індексний номер: 10631962 від 04.02.2014 року про арешт нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ЗУ "Про виконавче провадження", ст.ст. 4-6, 76-81, 83, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про зняття арешту з майна та виключення відомостей з реєстру - задовольнити повністю.

Зняти арешт накладений на підставі постанови про накладення арешту на нерухоме майно виданої державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції № б/н від 02.03.2009 року на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна запис від 02.03.2009 року за № 8510220, номер запису про обтяження 4610923 (спеціальний розділ), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 10631962 від 04.02.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.