Справа № 212/2598/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі головуючого - Пустовіта О.Г. за участю секретаря судового засідання - Мігрін Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області в особі Покровського районного у м. Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту смерті особи в певний час, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви заявник вказує, що її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Алушта Автономної Республіки Крим, про що Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, 08.02.2019 року була складена запис акту про смерть №0 та видане свідоцтво про смерть. Оскільки її син помер на непідконтрольній Україні території та зазначене свідоцтво про смерть на території України не має юридичної сили, вона звернулась до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі Покровського районного у м. Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою проведення державної реєстрації смерті сина, однак у проведенні такої реєстрації було відмовлено. Отже, вона вимушена звернутися до суду з даною заявою.

26 березня 2019 року у справі було відкрито провадження та справу призначено до розгляду.

Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримує в повному обсязі.

Представник Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, проти заяви не заперечує.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ст. 317 ЦПК України - заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_1 (зміна прізвища з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1", підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1) є матір'ю ОСОБА_2.

Згідно довідки старшого інспектора відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради № 5618/16 від 21.07.2016 року зареєстроване фактичне місце проживання ОСОБА_2: АДРЕСА_1. На момент окупації ОСОБА_2 проживав в АДРЕСА_2.

Згідно ст. 9 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті є недійсними і не створює правових наслідків, а тому рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Обґрунтовуючи свою заяву, ОСОБА_1 посилається на те, що її син ОСОБА_2, помер у м. Алушта АРК. Вказана територія на теперішній час є тимчасово окупованою територією, вона отримала свідоцтво про смерть, однак отримане свідоцтво перешкоджає їй скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті, оскільки воно посвідчене та видане Відділом реєстрації смерті м. Сімферополь Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Копія свідоцтва про смерть міститься в матеріалах справи.

Суд, погоджується з доводами заявника, що дане свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території, яке не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження факту смерті ОСОБА_2, оскільки є недійсним та не створює правових наслідків.

У абзаці першому п. 13 постанови від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання (ч. 3 ст. 17 Закону).

Відповідно до ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 р. «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою)».

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Порядок встановлення факту смерті та її причин, встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон) та Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженою наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 (Інструкція).

Відповідно до вимог п. 3 Розділу 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні затверджених наказом МЮУ від 18.10.2000 р. № 52/5, за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Із наведеного вище вбачається, що державна реєстрація смерті у позасудовому порядку проводиться при наявності документа встановлений форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою.

Заявником на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 надане медичне свідоцтво про смерть за НОМЕР_2 від 07.02.2019 року, відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_2 зазначено - серцево-судинна недостатність, ділатаційна кардіоміопатія.

Згідно листа Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за № 17/14.11-119 від 19.02.2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки заявником було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно до положень ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Оскільки заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті ОСОБА_2 документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приймає до відома відомості щодо смерті дружини заявника видані на тимчасово окупованій території та вважає, що факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження Україна, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 в Україні, м. Алушта Автономної Республіки Крим від серцево-судинна недостатності, ділатаційної кардіоміопатії, підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви та встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України (ч. 4 ст. 317 ЦПК України).

Керуючись ст. 49 ЦК України, ст. ст. 3, 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 12, 18, 81, 263, 264, 265, 293, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області в особі Покровського районного у м. Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного про встановлення факту смерті особи в певний час- задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Алушта Автономної Республіки Крим, Україна, причина смерті - серцево-судинна недостатність, ділатаційна кардіоміопатія та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення після його проголошення видати заявнику та невідкладно надіслати на адресу Покровського районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 27 березня 2019 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт