Постанова

Іменем України

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 335/1394/13-ц

провадження № 61-14396св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник (стягувач) - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа (боржники): ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

заінтересовані особи: Міське комунальне підприємство «Основаніє», Запорізька міська рада, Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради, Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2017 року у складі судді Воробйова А. В. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 23 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Воробйової І. А., Бєлки В. Ю., Онищенка Е. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про повторне виселення боржника.

Заява мотивована тим, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 05 грудня 2013 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у користуванні кімнатою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з кімнати АДРЕСА_1 .

Вселено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у житлове приміщення - кімнату АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_2 привести житлове приміщення - кімнату АДРЕСА_1 , у попередній стан, шляхом закладення цеглою дверного отвору в стіні, яка є суміжною між кімнатами № 9/5 та № 10 /2.

Стягнуто із ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рівних частках судовий збір у розмірі 344,10 грн.

На підставі зазначеного судового рішення 10 лютого 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя видано два виконавчих листи № 335/1394/13-ц.

Постановами державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 25 лютого 2014 року відкрито виконавчі провадження ВП № 42163917 та ВП № 42164128 з примусового виконання зазначених вище виконавчих листів про усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні кімнатою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з цієї кімнати та вселення у це житлове приміщення ОСОБА_1 .

Постановами державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 07 липня 2014 року виконавчі провадження ВП № 42163917 та ВП № 42164128 закінчено у зв`язку із фактичним виконанням рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2013 року в частині виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з кімнати АДРЕСА_1 .

Проте станом на жовтень 2016 року боржники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проживають у спірному житловому приміщенні, тобто повторно вселилися до житлового приміщення, з якого їх було виселено за рішенням суду, а тому просила постановити ухвалу про повторне виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з житлового приміщення АДРЕСА_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2017 року заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_5 , про повторне виселення задоволено.

Повторно виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з житлового приміщення - кімнати АДРЕСА_1 на підставі виконавчих листів № 335/1394/13-ц, виданих 10 лютого 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Частиною одинадцятою статті 78 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час видачі виконавчих листів) передбачено, що у разі, якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в такому випадку підлягає поновленню за постановою державного виконавця. Враховуючи доводи ОСОБА_1 , обставини справи, а також той факт, що повістки повернулись без вручення не у зв`язку з непроживанням відповідачів у спірній кімнаті, а у зв`язку із їх неотриманням, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що у висновку Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 05 травня 2016 року при проведенні перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 не може потрапити до своєї квартири у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 змінила замки та не дає їй можливості вселитись до кімнати АДРЕСА_1 . З урахуванням наведеного та вимог чинного, на час виникнення спірних правовідносин, законодавства України, апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про повторне виселення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У грудні 2017 року ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанції і прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повторне виселення.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними та суперечать вимогам чинного законодавства України. Суди попередніх інстанцій, задовольняючи заяву ОСОБА_1 про виселення, не перевірили достовірність викладених у ній обставин та залишили поза увагою те, що він у спірній кімнаті не проживає. Висновок Вознесенівського відділлення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 05 травня 2016 року не є належним доказом у цій справі, оскільки у ньому не зазначено те, що ОСОБА_3 проживає у цьому житловому приміщенні. Постановляючи ухвали, суди порушили вимоги статтей 214-215 ЦПК України 2004 року та не навели мотивів, з яких дійшли висновку про те, що ОСОБА_3 повторно вселився у кімнату АДРЕСА_1 . Крім цього, заява про повторне виселення подана ОСОБА_1 після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Інші учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом подати відзив на касаційну скаргу.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та зупинено виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2017 року.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 05 грудня 2013 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у користуванні кімнатою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з кімнати АДРЕСА_1 .

Вселено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у житлове приміщення - кімнату АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_2 привести житлове приміщення - кімнату АДРЕСА_1 у попередній стан, шляхом закладення цеглою дверного отвору в стіні, яка є суміжною між кімнатами № 9/5 та № 10 /2 у зазначеному будинку.

Стягнуто із ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рівних частках судовий збір у розмірі 344 ,10 грн.

На підставі зазначеного судового рішення 10 лютого 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчі листи № 335/1394/13-ц. Строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання до 05 грудня 2014 року (а. с. 66, том 2).

Постановами державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 25 лютого 2014 року відкрито виконавчі провадження ВП № 42163917 та ВП № 42164128 з примусового виконання зазначених вище виконавчих листів про усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні кімнатою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з цієї кімнати та вселення у це житлове приміщення ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 07 липня 2014 року закінчено виконавче провадження ВП № 42164128 у зв`язку із фактичним виконанням рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2013 року в частині виселення ОСОБА_4 з кімнати АДРЕСА_1 (а.с. 65, том 2).

Постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління від 07 липня 2014 року у зв`язку із фактичним виконанням рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2013 року у цивільній справі № 335/1394/13-ц в частині виселення ОСОБА_3 з кімнати АДРЕСА_1 закінчено виконавче провадження ВП № 42163917 (а.с. 68, том 2).

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у випадку повного виконання рішення згідно з виконавчим документом виконавче провадження підлягає закінченню.

За змістом частини одинадцятої статті 78 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження», якщо особа самостійно вселилася в приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в цьому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

Така сама за змістом норма міститься у частині десятій статті 66 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.

У своїй заяві про повторне виселення ОСОБА_1 посилалася на висновок інспектора Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 05 травня 2016 року, у якому встановлено, що ОСОБА_1 не може потрапити до своєї кімнати внаслідок того, що ОСОБА_2 змінила замки та не дає їй вселитись до кімнати АДРЕСА_1 (а. с. 41, том 3).

Вирішуючи питання про наявність підстав для повторного виселення з кімнати АДРЕСА_1 , суди попередніх інстанцій правильно встановили усі фактичних обставин у справі та застосували норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшли обґрунтованого висновку про те, що будучи примусово виселеним зі спірного житлового приміщення ОСОБА_3 повторно вселився у це спірне житлове приміщення, у зв`язку із чим задовольнили заяву ОСОБА_1 про повторне виселення.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів не встановила.

Згідно із статтею 410 ЦПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не дають підстав для скасування оскаржуваних ухвал суду.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 23 листопада 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Г. В. Кривцова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк