Провадження № 22-ц/4808/1344/19
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Горейко М.Д., Максюти І.О.

секретаря Турів О. М.

з участю представника апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ПАТ «Райффайзен Банк аваль» про визнання додаткових угод від 11 грудня 2009 року та 08 червня 2011 року до кредитного договору від 04 лютого 2008 року недійсними, з апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2019 року, постановлену суддею Хоростілем Р.В.,

Короткий зміст клопотання

ОСОБА_4 звернувся з клопотанням, в якому просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті судом згідно ухвали Івано-Франківського міського суду від 28 вересня 2012 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ОСОБА_5 ) до ОСОБА_3 про стягнення боргу, а саме зняти з транспортного засобу марки Nissan (Нісан) модель Micra (Мікра), номер державної реєстрації НОМЕР_1 . В обґрунтування клопотання посилався на те, що у зв`язку із зміною кредитора у зобов`язанні змінились обставини щодо чинності арешту на майно ОСОБА_3 , накладеного згідно ухвали Івано-Франківського міського суду. Арешт на майно, що перебуває в заставі у Цівки Р.М., накладений в інтересах ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», порушує права заставодавця.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 вересня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Вирішуючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції зазначив, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28 вересня 2012 року накладено арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в межах суми позову 2085505,11 гривень. Арешт виключно на транспортний засіб марки Nissan (Нісан) модель Micra (Мікра), номер державної реєстрації НОМЕР_1 судом не накладався. Будь-яких доказів того, що рішення Івано-Франківського міського суду від 10 липня 2014 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 010/14-10/51 від 04 лютого 2008 року на день звернення з клопотанням (18 вересня 2019 року) виконано повністю, заявником ОСОБА_4 суду не подано. Тому клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову є передчасним та необґрунтованим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

На ухвалу суду від 20 вересня 2019 року ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати.

Вважає висновки суду помилковими, зробленими з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Призначивши судове засідання на 20 вересня 2019 року та не викликавши заявника, суд тим самим порушив право заявника на відкритість, змагальність, диспозитивність судового процесу. Не будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, заявник не зміг подати суду докази щодо обґрунтованості заявленого клопотання. Очевидним є порушення судом першої інстанції процесуальних норм та прав заявника, а також формальність суду при вирішенні клопотання про скасування заходів забезпечення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2012 року, яка згідно ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області набрала законної сили 30 жовтня 2012 року, накладено арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в межах суми позову 2085505,11 гривень.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 липня 2014 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2014 року, первісний позов задоволено, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 010/14-10/51 від 04 лютого 2008 року на 17 березня 2014 року у розмірі 3014420,21 гривень та витрати по оплаті судового збору. В задоволенні зустрічного позову відмовлено. На виконання вказаного рішення суду видано виконавчі листи.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 24 жовтня 2017 року замінено стягувача - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ «КРИСТАЛБАНК» у виконавчих провадженнях, відкритих на виконання виконавчих листів № 0907/14764/2012 року відносно боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Крім цього, відповідно до ухвали суду від 07 червня 2019 року замінено стягувача ПАТ «КРИСТАЛБАНК» () на його правонаступника ОСОБА_5 (код платника податків НОМЕР_2 ) у виконавчому провадженні ВП № 46146298 та у виконавчому провадженні ВП № 46147212 за виконавчим листом Івано-Франківського міського суду № 0907/14764/2012, виданим 25 листопада 2014 року на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 10 липня 2014 року про стягнення в солідарному порядку з боржників ОСОБА_2 , 1967 року народження, та ОСОБА_3 , 1960 року народження заборгованості за кредитним договором від 04 лютого 2008 року № 010/14-10/51.

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши представника апелянта, який вимоги скарги підтримав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частинами 1, 4, 5 статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Згідно ч.7-8 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Як встановлено судом, рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 липня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2014 року, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 010/14-10/51 від 04 лютого 2008 року на 17 березня 2014 року у розмірі 3014420,21 гривень та витрати по оплаті судового збору. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання додаткових угод до кредитного договору недійсними відмовлено. На виконання вказаного рішення суду видано виконавчі листи.

Колегія суддів, вирішуючи спір враховує, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28 вересня 2012 року за заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» накладено арешт на все майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у межах суми позову 2 085 505, 11 гривень та в матеріалах справи немає даних щодо виконання даного рішення суду на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ( правонаступник стягувача на даний час ОСОБА_5 ) про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором від 04 лютого 2008 року у розмірі 3 014 420, 21 гривень.

У матеріалах справи відсутні дані про виконання даного рішення, ніхто із учасників справи із заявою про скасування забезпечення позову не звертався, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову за клопотанням ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2019 року без змін.

Постанова оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 грудня 2019 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: М.Д. Горейко

І.О. Максюта