Справа № 444/449/19
Провадження № 2/444/730/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боянецької сільської ради, 3-тя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку майна бувшого колгоспного типу двору, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на частку спадкового майна члена бувшого колгоспного типу двору після смерті матері ОСОБА_2 Л.П., мотивуючи позовні вимоги тим, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору головою якого був батько ОСОБА_3, членами двору - мати ОСОБА_2, вона, її чоловік ОСОБА_4, син ОСОБА_5. Майно двору було зареєстровано на імя батька як голову двору. Відповідно до діючого на той час законодавства, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже всі члени двору мали право на рівні частки двору, а саме по 1/5 частині кожного, що стверджено рішенням виконкому Боянецької сільської ради про поділ часток №63 від 26.12.2008 року. 18.03.1997 року померла мати ОСОБА_2. Після її смерті вона успадкувала належну їй земельну частку (пай) площею 2.47 га про що їй 15.03.2001 року Жовківською держнотконторою видано свідоцтво про право на спадщину (спадкова справа №185/ 2001). Щодо спадкування частки матері в майні двору їй відмовлено оскільки така на той час не була визначена та не зареєстрована. 27.07.1998 року помер батько ОСОБА_3. Після його смерті вона також успадкувала 1/5 частки житлового будинку в с. Боянець по вул. Шахтарська 45 Жовківського району, що стверджено свідоцтвом про право на спадщину від 25.03.2009 року. Належну їй частку в майні двору яку вона успадкувала після смерті батька та частку яка їй та іншим членам двору виділені рішення виконкому Боянецької сільської ради в будинку вони зареєстрували в Червоноградському МБТІ 21.05.2005 року, що стверджено витягом про реєстрації прав власності та свідоцтвом про право власності. Однак по даний час вона не може зареєструвати частку матері, яка їй виділена і їй розяснено в нотконторі про судовий порядок визнання права власності на належну їй 1/5 частки будинку. Інші члени двору також вже оформили належну їм 1/5 частку майна двору (кожного), що стверджено витягом про реєстрацію права власності). Спадщину після смерті матері вона прийняла, оскільки фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. Про те, що померла ОСОБА_2 доводиться їй матірю стверджено свідоцтвом про народження. Дошлюбне прізвище нею змінено на «Борейко» в звязку з одруженням.

Позивачка в підготовче судове засідання не з"явилися, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить такі задоволити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з»явився, однак подав на адресу суду листа про розгляд справи у відсутності їх представника. Не заперечують проти позовних вимог позивачів.

Представник третьої особи Жовківської ДНК в судове засідання не прибув, однак подала заяву, просить справу розглядати у ї відсутності, проти позову не заперечує.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч. 1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено наступне.

З виписки з погосподарської книги Боянецької сільської ради вбачається, що господарство в с. Боянець по вул. Шахтарська 45 станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року відносилося до колгоспного типу двору головою якого значився ОСОБА_3, який помер 27.07.1998 року, членами двору ОСОБА_2, яка померла 18.03.1997 року, Борейко (дошлюбне ОСОБА_2) ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже всі члени двору, головою якого був ОСОБА_3 мали рівне право на частки в майні двору, по 1/5 частині кожний.

З свідоцтва про право на спадщину виданого 15.03.2001 року Жовківською державною нотаріальною конторою вбачається, що після смерті ОСОБА_2 позивачкою успадковано земельну частку (пай) площею 2.47 га яка належала померлій її матері (спадкова справа 185/2001), щодо спадкування частки матері в будинку нотконторою відмовлено.

З свідоцтва про право на спадщину виданого Жовківською державною нотаріальною конторою 25.03.2009 року вбачається, що після смерті батька ОСОБА_3 позивачка також успадкувала 1/5 частину житлового будинку в с. Боянець по вул. Шахтарська 45, яка йому визначена за рішенням Боянецької сільської ради № 63 від 26.12.2008 року.

Про те, що померла ОСОБА_2І є матірю позивачки стверджено свідоцтвом про її народження.

Дошлюбне прізвище нею змінено в звязку з одруженням, що підтверджено свідоцтвом про шлюб з ОСОБА_4

З техпаспорта виготовленого Червоноградским МБТІ вбачається, що загальна площа будинку в с. Боянець по вул. Шахтарська 45 Жовкіського району Львівської області становить 76.6 кв.м, житлова 37.9 кв.м, допоміжна 38.7 кв.м з господарськими будівлями.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) позивачка є такою що прийняла спадщину оскільки фактично вступила у володіння та управління спадковим майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК (в ред. 2003 року) України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 право власності на 1/5 частку майна бувшого колгоспного типу двору в с. Боянець по вул. Шахтарська, 45, Жовківського району, Львівської області загальна площа якого 76.6 кв.м., житлова 37.9 кв.м., допоміжна 38.7 кв.м. з господарськими будівлями в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 померлої 18.03.1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення суду виготовлено 27.03.2019 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.