Провадження № 2з/522/573/19
УХВАЛА

30 липня 2019 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання: Стогнієнко Т.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , - « про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, який у подальшому був уточнений, по якому просить:

Встановити факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 , з 01.01.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована за ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності Виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.09.2005 року, серія НОМЕР_1 та нежиле приміщення № ХІ-13 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2,8 кв.м, що зареєстроване за ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності Виконавчого комітету Одеської міської ради від 08.06.2017 року, серія НОМЕР_2 .

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на:

- Ѕ частину квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 26.5 кв.м., житловою площею 16 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 12.09.2016 року;

-1/2 частину квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 19.09.2005 року;

- Ѕ частину нежилого приміщення № XI-13 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2,8 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності від 08.06.2007 року;

- 103/1000 частин квартири АДРЕСА_4 загальною площею 95,1 кв. м., житловою площею 79,3 кв.м. на підставі договору купівлі- продажу від 19.11.2012 року ;

- Ѕ частину квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м. на підставі договору купівлі- продажу від 15.09.2009 року ;

-1/2 частину автомобіля ТОYОТА RAV 4 загальний легковий універсал-В, коричневого кольору, номер шасі(кузова, рами) НОМЕР_3 ;

- 1/2 частину автомобіля Dadi.

Відповідач по справі подав до суду заяву про забезпечення позову, по якому просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м. на підставі договору купівлі- продажу від 15.09.2009 року та автомобіль марки ТОYОТА RAV 4 загальний легковий універсал-В, коричневого кольору, номер шасі(кузова, рами) НОМЕР_3 .

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали заяву, просили її задовольнити.

Представники позивача в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позовних вимог не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

В заяві про забезпечення позову заявник не навів доказів чому не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також заявник не зазначив доказів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Крім того позивачем не зазначено, що даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 150 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду виготовлено 31.07.2019 року.

Суддя : Р.Д. Абухін

31.07.2019