Справа № 379/1154/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03.12.2019 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання: Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тараща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 23.08.2019 звернувся до суду з даним позовом, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який 04.10.1992 року зареєстрований у Чапаєвській сільській раді Таращанського району Київської області (актовий запис № 09), судові витрати просить залишити за ним. В обґрунтування позову зазначає, що після довгих років шлюбу виявилося, що у них різні характери та зовсім протилежні погляди на сімейне життя. Неповнолітніх та малолітніх дітей не мають. Оскільки вони з відповідачем є різними людьми і тому їхніх інтересах він вирішив розірвати шлюб. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим.

В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, проте в позові просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. У разі нез`явлення у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач двічі в судові засідання 08.11.2019, 03.12.2019 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлена.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано 04 жовтня 1992 року у Чапаєвській сільській раді Таращанського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 9.

Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх та малолітніх дітей не мають.

Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку звернутися до органу реєстрації актів цивільного стану із заявою про розірвання шлюбу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні характери та зовсім протилежні погляди на сімейне життя.

Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки вони фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки.

Позивач на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим.

Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених у судовому засіданні.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до статтей 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві,судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судові витрати по оплаті судового збору суд, за проханням позивача залишає за ним

Враховуючи наведене, керуючись ст. 51 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 3, 4, 12, 13, 19, 81, 141, 142, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, статтями 21, 24, 56, 104, 105, 110-115 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 жовтня 1992 року у Чапаєвській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис за № 9 розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін