Справа № 214/2358/19
2/214/1693/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

29 березня 2019 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції МВС України в особі Криворізького відділення Патрульної поліції, Головного Управління національної поліції України в Дніпропетровській області в особі слідчої П»ятковської ОСОБА_3 відділення ВП НП в м. Кривий Ріг, прокуратури Дніпропетровської області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення незаконних дій посадових осіб органів державної влади, що містять ознаки кримінального правопорушення, у рамках кримінального провадження № 0000281 від 26.02.2019 року за ст.. 194 ч. 1, у порядку ст. 128 і ст. 129 КПК України ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати його цивільним позивачем та потерпілим у кримінальному провадженні № 0000281 від 26.02.2019 року; стягнути з Державного бюджету України на його користь матеріальну шкоду в розмірі 40000 грн. завдану незаконними діями посадових осіб патрульної поліції МВС України у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області, Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області та Державної казначейської служби, що містять ознаки кримінального правопорушення; стягнути з Державного бюджету України на його користь моральну шкоду в розмірі 13068,00 завдану незаконними діями посадових осіб до якої входить патрульна поліція МВС України у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області та Державної казначейської служби України, що місять ознаки кримінального правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України цивільний позивач та цивільний відповідач є учасниками кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, предявила цивільний позов.

Згідно ч. 1 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої предявлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Таким чином, цивільним позивачем та цивільним відповідачем є учасники кримінального провадження.

Однак, суд не вправі позбавити позивачів права на звернення в судовому порядку за захистом порушених прав, свобод та інтересів, як складової частини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Європейської Конвенції прав людини.

Тому, саме на суд, який розглядає справу, а не на особу, яка звертається до суду за захистом свого порушеного права, цивільно-процесуальне законодавство покладається обовязок визначити характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог матеріальний закон, що їх регулює і яким належить керуватись при вирішені спору, суд вважає за необхідним повторно розяснити позивачам наступне.

Позивач заявив позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальними правопорушенням в порядку ст. 1167 ЦК України, при цьому помилково визначили характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових норм.

Згідно ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тому, позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 цивільним позивачем та потерпілим у кримінальному провадженні № 0000281 від 26.02.2019 року не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки регулюються положеннями кримінально-процесуального кодексу, а саме параграфами 4, 5 гл. 3 розділу І КПК України. Якими визначені права та обовязки потерпілого, момент їх виникнення, яким є момент подачі заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України про відмову у визнанні потерпілим слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову, яка згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена.

З системного аналізу вказаних норм права слідує, що позивач має звертатися з відповідними заявами до слідчого який здійснює досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000281 від 26.02.2019 року. В разі відмови у задоволенні його заяви, останній наділений правом на оскарження постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку передбаченим ст. 303 КПК України. Тобто, законодавцем визначено чіткий механізм оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку кримінального судочинства, що в свою чергу виключає звернення осіб з аналогічними вимогами в рамках даного провадження шляхом подання цивільного позову.

Згідно ч. 1 ст. 20 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд під час вирішення питання про відкриття провадження відмовляє у відкритті провадження в частині вимог, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України на його користь матеріальну шкоду в розмірі 40000 грн. завдану незаконними діями посадових осіб патрульної поліції МВС України у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області, Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області та Державної казначейської служби, що містять ознаки кримінального правопорушення та стягнення з Державного бюджету України на його користь моральну шкоду в розмірі 13068,00 завдану незаконними діями посадових осіб до якої входить патрульна поліція МВС України у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області та Державної казначейської служби України, що місять ознаки кримінального правопорушення, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 4) ч.3 ст. 175 ЦПК України якщо позов подано до кількох відповідачів позивач повинен зазначити зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Крім того, позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягують чи оспорюються, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.3,5 ч. 4 ст.175 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач в позовній заяві, як на підставу звільнення від сплати судового збору посилається на положення п. 13, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі при поданні позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Проте, як вбачається з матеріалів справи позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадових осіб патрульної поліції МВС України у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області, Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області та Державної казначейської служби йому було завдано шкоду, що надавало б йому пільгу на звільнення від сплати судового збору в звязку звернення до суду.

Отже, позивачу необхідно надати до суду обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, з належним підтвердженням заявленої ним суми матеріального збитку; зазначити зміст позовних вимог до кожного з відповідачів, зазначити докази, що підтверджують вказані в позовній заяві обставини,

Позивач вказує, що не може подати разом з позовною заявою такі докази: посадову інструкцію патрульного при затриманні порушника; допит понятих слідчим; докази виклику по телефону патрульного свідків та роздруківки телефонних операторів за запитом слідчого; запис з камер патрульного.

Як слідує зі змісту ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

При дослідженні позовної заяви та доданих до неї документів, судом встановлено, що позивач всупереч ч.5 ст.177 ЦПК України посадову інструкцію патрульного при затриманні порушника; допит понятих слідчим; докази виклику по телефону патрульного свідків та роздруківки телефонних операторів за запитом слідчого; запис з камер патрульного, суду не надав. Так само суду не надано доказів, які підтверджують, що він здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаних доказів. При цьому, клопотання про витребування доказів у визначений ч. 1 ст. 84 ЦПК України строк, також не заявив.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суд вважає, що позовну заяву позовну заяву ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції МВС України в особі Криворізького відділення Патрульної поліції, Головного Управління національної поліції України в Дніпропетровській області в особі слідчої П»ятковської ОСОБА_3 відділення ВП НП в м. Кривий Ріг, прокуратури Дніпропетровської області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення незаконних дій посадових осіб органів державної влади, що містять ознаки кримінального правопорушення, у рамках кримінального провадження № 0000281 від 26.02.2019 року за ст.. 194 ч. 1, у порядку ст. 128 і ст. 129 КПК України, слід залишити без руху.

Керуючись ст. ст. 151, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву позовну заяву ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції МВС України в особі Криворізького відділення Патрульної поліції, Головного Управління національної поліції України в Дніпропетровській області в особі слідчої ОСОБА_4 ОСОБА_3 відділення ВП НП в м. Кривий Ріг, прокуратури Дніпропетровської області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення незаконних дій посадових осіб органів державної влади, що містять ознаки кримінального правопорушення, у рамках кримінального провадження № 0000281 від 26.02.2019 року за ст. 194 ч. 1, у порядку ст. 128 і ст. 129 КПК Українизалишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання ним вимог, викладених в ухвалі, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Ткаченко