Справа № 140/3296/18
Провадження №2/140/258/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04.06.2019 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Царапори О.П.

за участю секретаря судових засідань Вакар Г.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в спільному сумісному майні подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в спільному сумісному майні подружжя, мотивуючи її тим, щовона з 16.07.1994 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 .

08.10.2013 року рішенням Немирівського районного суду Вінницької області, шлюб між сторонами було розірвано. Спорів з приводу поділу спільного майна між ними не було.

Однак, за час подружнього життя сторони спільно на підставі Договору купівлі-продажу від 29.01.2008 року за Договором кредиту №065/25-190 від 04.02.2008 року, Іпотечного договору №050/1- від 04.02.2008 року, договору поруки №050/1- від 04.02.2008 року, Договору страхування майна (іпотеки) №D065-001/09/СМ від 05.02.2008 було придбано двокімнатну кв. АДРЕСА_1 вартістю 110 000 (сто десять тисяч) гривень та зареєстровано на відповідача право приватної власності на зазначену квартиру згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.01.2008 року, загальною площею 54,6 квадратних метра з яких житлова 33,3 квадратних метра, нежитлова площа 21,3 квадратних метра.

Розмір сплачених спільних позивачем та відповідачем коштів при купівлі квартири склав 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень.

Сума позики на придбання житла згідно даних наведених в вищезазначеному Договору кредиту склала 86000 (вісімдесят шість тисяч) гривень.

Впродовж періоду сплати боргу, суми майбутнього погашення позики постійно коригувалися банком (Кредитором) у зв`язку зі зміною курсу гривні та коефіцієнту інфляції.

До моменту фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, а саме січня-місяця НОМЕР_1 року, позивачка разом з Відповідачем спільно сплатили 93919,28 (дев`яносто три тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять гривень 28 коп.) по борговому зобов`язанню.

З моменту припинення шлюбних стосунків решту частки боргу позивачці довелося сплачувати самостійно, так як відповідач категорично відмовився від взятих на себе договірних зобов`язань по сплаті кредиту (іпотеки). Тому, включно з січня 2013 року і до даного часу позивачкою самостійно сплачено, повернуто банківську позику в розмірі 93516 (дев`яносто три тисячі п`ятсот шістнадцять) гривень, що підтверджується платіжними документами.

Сума до виплати, остаточного погашення боргу на сьогодні складає 43750 (сорок три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень, яку позивачка планує сплатити.

Відтак, шляхом арифметичних розрахунків за час проживання з відповідачем у шлюбі сплата спільними коштами подружжя за придбання житла, в тому числі, часткова виплата кредитного боргу склала 117919,28 (сто сімнадцять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять гривень 28 коп.) з яких половина 58959,64 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 64 коп.) сплачені позивачем. Відповідно, друга половина боргу в розмірі 58959,64 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 64 коп.) сплачена відповідачем.

Самостійно сплачена позивачкою решта боргу після припинення шлюбних стосунків (93516 грн.), з урахуванням раніше сплаченої частки коштів під час шлюбу з відповідачем (58959,64 грн.) та суми для повного погашення позики в майбутньому (43750 грн.), остаточно складає 196225,64 (сто дев`яносто шість тисяч двісті двадцять п`ять гривень 64 коп.).

Наведений розрахунок дає підстави вважати, що сплачена позивачем сума коштів за придбане спірне майно на противагу сплаченій відповідачем сумі коштів в грошовому вираженні співвідносяться як 196225,64 грн. до 58959,64 грн., відповідно у відсотках 70% до 30%. В перерахунку на частки в майні - 7/10 частки позивачки до 3/10 частки відповідача.

Станом на 14.01.2019 року згідно висновку про вартість майна від 14.01.2019р. складеного ТОВ «Медінтеграція» ЛТД, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 складає 267 322 гривні. Відповідно, вартість 7/10 часток вказаної квартири та ціна позову складає 267322 гривні Х 7/10 = 187125 гривень 40 копійок.

У зв`язку з вище викладеним позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Виклад позиції відповідача.

Відповідачем ОСОБА_3 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подано, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 17.01.2019 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 21.12.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строку для усунення недоліків.

Ухвалою від 17.01.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 22.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

У судове засідання з`явилися представник позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений завчасно і належним чином, крім того повідомлявся через оголошення, яке розміщене на сайті Немирівського районного суду Вінницької області.

Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача та позивач не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

04.06.2019 року винесено ухвалу суду про заочний розгляд справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили задовільнити в повному обсязі.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено особу позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно договору купівлі-продажу від 09.01.2008 року вбачається, що сторони перебуваючи у шлюбі придбали квартиру за АДРЕСА_1 (а.с.10). Факт повного розрахунку покупця по даному договору підтверджується заявою продавця, справжністю підпису на якій засвідчується нотаріально. Договір купівлі-продажу укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Наявність у подружжя квартири за адресою АДРЕСА_2 підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с.22) та копією технічного паспорта на дану квартиру (а.с.23-26).

Для купівлі вище вказаної квартири був укладений договір кредиту №065/25-190 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , згідно якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 86 000 тис. грн.. зі сплатою відсотків 14% річних (а.с.11-14) та іпотечний договір №050/1- від 04.02.2008 року укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , згідно якого іпотекодавець передав в іпотеу Іпотекодержатилю двох кімнатну квартиру за АДРЕСА_3 в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_4 , загальною площею 54,6 кв.м. (а.с.15-16), договір поруки №050/1- від 04.02.2008 року укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , згідно якого поручитель зобов`язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, спати відсотків за користування Кредитом , а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках передбачених Договором кредиту №065/25-190 від 04.02.20008 року (а.с.17) та договір страхування майна (іпотеки) №D065-001/09/СМ (а.с.1821).

Згідно рішення Немирівського районного суду від 08.10.2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.9).

Згідно позовних вимог розмір сплачених спільних позивачем та відповідачем коштів при купівлі квартири склав 24000 грн., сума позики на придбання житла згідно даних наведених в вищезазначеному Договору кредиту склала 86000 грн. Впродовж періоду сплати боргу, суми майбутнього погашення позики постійно коригувалися банком (Кредитором) у зв`язку зі зміною курсу гривні та коефіцієнту інфляції.

До моменту фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, а саме січня-місяця НОМЕР_1 року, позивачка разом з відповідачем спільно сплатили 93919,28 по борговому зобов`язанню. З моменту припинення шлюбних стосунків решту частки боргу позивачка сплачувала самостійно. Тому, включно з січня 2013 року і до даного часу позивачкою самостійно сплачено, повернуто банківську позику в розмірі 93516 грн., що підтверджується платіжними документами (а.с.27-81, 95-155).

Сума до виплати, остаточного погашення боргу на сьогодні складає 43750 грн, яку позивачка планує сплатити.

Згідно підрахунку позивачки за час проживання з відповідачем у шлюбі сплата спільними коштами подружжя за придбання житла, в тому числі, часткова виплата кредитного боргу склала 117919,28 грн., з яких половина 58959,64 грн. сплачені позивачем. Відповідно, друга половина боргу в розмірі 58959,64 грн. Самостійно сплачена позивачкою решта боргу після припинення шлюбних стосунків (93516 грн.), з урахуванням раніше сплаченої частки коштів під час шлюбу з відповідачем (58959,64 грн.) та суми для повного погашення позики в майбутньому (43750 грн.), остаточно складає 196225,64. В перерахунку на частки в майні - 7/10 частки позивачки до 3/10 частки відповідача.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною два цієї статті передбачено, що предметом доказування є

обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, що також встановлено ч. 3 ст. 368 ЦК України.

Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Вирішуючи спір між колишнім подружжям про майно, суд встановлює: 1) обсяг спільного майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства - ним є будинок та комплекс будівель та споруд; 2) з`ясовує джерело та час його придбання, - майно придбане в період наявних офіційно зареєстрованих шлюбних відносин. З урахуванням зазначеного, суд робить висновок, щодо належності спірного майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, що підлягає поділу.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать також витрати на правничу допомогу адвоката.

В підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Висновки суду

Враховуючи вище викладене, те що відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, завідомо знаючи про розгляд справи, відзив на позовну заяву не подав, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання права за ОСОБА_1 права власності на 7/10 частки квартири по АДРЕСА_2 , а за ОСОБА_3 право власності на 3/10 частки даної квартири слід задовільнити повністю, так як позивачка самостійно за власні кошти сплачувала кредитну заборгованість по виплаті даної квартири, після розірвання шлюбу, що підтверджується квитанціями долученими до матеріалів справи, а тому позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються належними доказами та підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею судових витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. В договорі

№2018-12-10 про надання юридичних послуг від 10 грудня 2018 року вбачається, що плата за договором складається із загальної суми Договору, а саме з суми всіх виставлених рахунків-фактур згідно цього договору. Оплата юридичних послух здійснюється на підставі рахунку-фактури, що надається Виконавцем. Враховуючи те, що до матеріалів справи не додано рахунку-фактури, який повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Позивачем додано лише квитанцію про оплату судового збору на суму 1120,01 грн. та дві квитанції на суму 14 000,00 грн. та 3000,00 грн. за оплату юридичних послух та в підтвердження надано лише акт виконання робіт по Договору про надання юридичних послуг №2018-12-10 від 17.12.2018 року, згідно якого вбачається, що виконавець склав та подав до суду позовну заяву та здійснив підготовку документів за вище вказаним позовом. Загальна вартість послуг становить 17000,00 грн. Однак до матеріалів справи не долучено акт приймання-передачі послуг , не зазначено погодинної вартості правової допомоги, а тому суд вважає суму, 17 000 грн, яка оплачена на правову допомогу не обґрунтована, та не підлягає до повного задоволення. А тому суд вбачає за можливе в частині стягнення судових витрат задовільнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача суму коштів потрачених на оплату судового збору у розмірі 1120,01 грн. та кошти на оплату правової допомоги у розмірі 5000 грн.

Керуючись ст. ст.60, 63, 69, 70 СК України, 372 ЦК 4, 12, 76, 77, 80, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 284, 288 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( жителя АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання права власності на частку в спільному сумісному майні подружжя задовільнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/10 частки квртири АДРЕСА_1 , загальною площею 54,6 квадратних метрів.

Визнати за ОСОБА_3 , право власності на 3/10 частки квртири АДРЕСА_1 , загальною площею 54,6 квадратних метрів.

Стягнуити з ОСОБА_3 ( жителя АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1100 (одну тисячу сто ) гривень 00 коп. та кошти за надання правової помоги у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В решті частині стягнення витрат відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому законодавством.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текст рішення виготовлений 10.06.2019 року.

Головуючий О.П.Царапора