Справа №173/2391/19
Провадження №2/173/1192/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю позивачів: ОСОБА_1 , і ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Галина Вікторівна про визнання права власності -

ВСТАНОВИВ:

30.09. 2019 року до суду звернулися позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , з позовом про визнання права власності до відповідача Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, третя особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Г.В.

01.10.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 25.11.2019 року.

25.11.219 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до судового розгляду на 25.11.2019 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

25.11.2019 року в судовому засіданні оголошена вступна і резолютивна частина рішення.

Відповідачем надана заява про визнання позовних вимог.

Згідно поданої позовної заяви позивачі просять визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок літера А-1 площею 100.8 кв.м. з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Визнати за позивачем ОСОБА_2 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, розміром 6.0700 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:046:0497, розташованої на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, після смерті батька ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

03.03.1992 року ОСОБА_3 , купив незавершений будівництвом житловий будинок літера А-1. За життя ОСОБА_3 . закінчив будівництво будинку в 1992 році. Тому будинок не потребує введення в експлуатацію

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із садибного житлового будинку літера А-1 площею 100.8 кв.м. з господарськими спорудами АДРЕСА_1 та із земельної ділянки, розміром 6.0700 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:046:0497, розташованої на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області .

Після смерті ОСОБА_3 вони звернулася до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашової Г.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та про поділ спадщини на вищезазначеного спадкового майна, але постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 25.09.2019 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи, пояснивши, що через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, нотаріус відмовила у їм видачі свідоцтва про право на спадщину та у розподілі спадщини.

Відповідач, представник Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Г.В, в судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, письмових пояснень на позовну заяву не надали.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік та батько позивачів - ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть про народження та про укладення шлюбу.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина, яка складається із садибного житлового будинку літера А-1 площею 100.8 кв.м. з господарськими спорудами АДРЕСА_1 та із земельної ділянки, розміром 6.0700 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:046:0497, розташованої на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Позивачі своєчасно звернулись до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашової Г.В., із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину та про поділ вищезазначеного спадкового майна, але постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 25.09.2019 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії.

З наданих суду документів вбачається, що за життя, в 1992 році ОСОБА_3 . купив незавершений будівництвом житловий будинок літера А -1, розташований в АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 03.03.1992 року. В цьому ж році ОСОБА_3 . закінчив будівництво зазначеного будинку, що підтверджується копію технічного паспорті на будинок.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», який діяв на час здійснення будівництва - замовник зобов`язаний протягом семи календарних днів з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта письмово проінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцем знаходження об`єкта будівництва.

Механізм прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та їх інженерних мереж визначено наказом Мінрегіону від 24.06.2011 року № 91 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 та П категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж».

Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного Порядку - документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складаний за результатами технічної інвентаризації.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що так як будинок був побудований ОСОБА_3 , до 05.08.1992 року, що підтверджується даними технічного паспорта на будинок, відповідно введення його в експлуатацію не потребується, так як на будинок складений технічний паспорт за результатами технічної інвентаризації. Та побудований будинок не є самочинним будівництвом.

Такими чином судом встановлено, що за життя у ОСОБА_3 , виникло право власності на спадкове майно, а саме на садибний житловий будинок літера А-1 площею 100.8 кв.м. з господарськими спорудами АДРЕСА_1 .

Статтею 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною радою України від 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавленим своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що у померлого ОСОБА_3 , за життя виникло право власності, спочатку на садибний житловий будинок літера А-1 площею 100.8 кв.м. з господарськими спорудами АДРЕСА_1

Проте за життя ОСОБА_3 , належним чином не оформив документи на належне йому домоволодіння.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як неотримання правовстановлюючого документу.

Таким чином зазначений вище будинок входить до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

Також судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 . був власником земельної ділянки площею 6.0700 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:046:0497, розташованої на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ДП №042731, виданого на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації 25.12.2003 року.

Відповідно зазначена земельна ділянка також входить до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивачі є дружиною і донькою померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб і копією свідоцтва про народження, відповідно позивачі є спадкоємцями за законом першої черги. Позивачі бажають прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3 . В зв`язку з чим звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які бажають прийняти спадщину після померлого ОСОБА_3 , і які відносяться до спадкоємців першої черги судом не встановлено.

В судовому засіданні позивачі підтвердили, що між ними досягненно згоди щодо розподілу спадкового майна і вони просять визнати за позивачем ОСОБА_1 , право власності на будинок, а за позивачем ОСОБА_2 . право власності на земельну ділянку.

За даних обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Понесені позивачами судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1540.00 грн., суд вважає за можливе покласти на позивачів в рівних частинах. А саме 770.00 грн., за кожною, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача .

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Галина Вікторівна про визнання права власності - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок літ. А-1, загальною площею 100.8 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташованого на присадибній земельній ділянці площею 0.1500 га., за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

Витрати по сплаті судового збору в сумі по 770.00 грн. покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованою за адресою АДРЕСА_3 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 6.0700 га., кадастровий номер :01:046:0497 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Першотравенської сільської ради (Верхньодніпровської територіальної громади) Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

Витрати по сплаті судового збору в сумі по 770.00 грн. покласти на позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстровану за адресою АДРЕСА_3

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 05.12.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 05.12.2019 року

Оприлюднене : 05.12.2019 року

Дата набрання законної сили: 09.01.2020 року