Справа № 342/380/19
Провадження № 2/342/435/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Вань Ірина Радиславівна, до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не залишивши заповіту. Після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 . За законом спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_5 є його дружина - позивачка та їх сини: ОСОБА_3 , 1979 року народження, та ОСОБА_6 , 1982 року народження. ОСОБА_6 до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті батька не звертався, на момент смерті з спадкодавцем в будинку не проживав та не був зареєстрований, отже вважається таким, що не прийняв спадщину. Син ОСОБА_3 на спадщину не претендує, до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав не звертався, однак проживав на момент смерті зі спадкодавцем. На день смерті ОСОБА_4 , 1950 р.н., був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 ; разом з ним в одному житловому будинку були зареєстровані та проживали: його дружина - позивачка, син ОСОБА_3 , 1979 р.н., невістка ОСОБА_7 , 1981 р.н., внук ОСОБА_8 , 2002 р.н. та внук ОСОБА_9 , 2006 р.н. Право на спадщину за законом після смерті чоловіка позивачка оформити не може, оскільки відсутні документи на право власності на спадковий будинок, у зв`язку з чим їй відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно з технічним паспортом, складеним 03.01.2019, рік побудови будинку - 1978 р., самовільних будівель немає. Загальна вартість спадкового будинку з господарськими спорудами становить 151900 гривень. Площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 становить 0,1600 га.

В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Вань І.Р. підтримала позов з наведених в ньому підстав, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 67 років в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12 від 14 серпня 2018 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14 серпня 2018 р. виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_4 , 1950 р.н., був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 ; разом з ним на день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в одному житловому будинку були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_2 , 1958 р.н., син ОСОБА_3 , 1979 р.н., невістка ОСОБА_7 , 1981 р.н., внук ОСОБА_8 , 2002 р.н. та внук ОСОБА_9 , 2006 р.н., що стверджується довідкою № 91, виданою 18.02.2019 виконкомом Семаківської сільської ради.

Те, що ОСОБА_4 , 1950 року народження та позивачка ОСОБА_2 , 1958 року народження, були подружжям, свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 02 вересня 1978 р. Семаківською сільською радою, запис за № 13 від 02 вересня 1978 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження.

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 03 березня 1979 р. Семаківською сільською радою, запис за № 6 від 03 березня 1979 р.

Наведене свідчить, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 в рiвних частках є його дружина ОСОБА_2 та сини ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , 1982 р.н.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Із копії спадкової справи № 461/2018, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом. Копією Витягу № 53835669 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 26.10.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 63215649 (номер у нотаріуса 461/2018), спадкодавець - ОСОБА_4 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Син померлого ОСОБА_4 - відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини (ІНФОРМАЦІЯ_1) подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька.

Другий син спадкодавця - ОСОБА_6 , 1982 р.н. спадщину не прийняв, оскільки не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 81/02-31 від 23 лютого 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 з посиланням на те, що спадкоємець не надала оригінал документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок.

Випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 8800 від 22.11.2018 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012 не зареєстровано.

Про те, що в АДРЕСА_3 змінена на АДРЕСА_1 , свідчить довідка № 93, видана 18.02.2019 виконкомом Семаківської сільської ради.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003 р.) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , складеного 03.01.2019, встановлено, що житловий будинок збудований в 1978 році, господарські будівлі та споруди - в 1978, 1990 роках. Їх ринкова вартість станом на 24 січня 2019 р. становить 151900 грн., що стверджується звітом про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я». Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель в АДРЕСА_3 становить 0,1600 га, що підтверджується довідкою № 92, виданою 18.02.2019 виконкомом Семаківської сільської ради.

Виписка № НОМЕР_4 , видана 24.05.2019 виконкомом Семаківської сільської ради з погосподарської книги № 2 на 1991-1995 роки свідчить, що житловий будинок в АДРЕСА_3 зареєстрований у виконкомі місцевої ради; головою даного господарства був ОСОБА_4 , 1950 р.н., членами господарства були: дружина ОСОБА_2 , 1958 р.н., син ОСОБА_3 , 1979 р.н., син ОСОБА_6 , 1982 р.н.; суспільна група господарства - робітники.

Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 судом не встановлено, позов визнається відповідачем, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 316, 317, 328, 1216, 1221-1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1273, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо Івано-Франківському апеляційному суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 29.07.2019.

Суддя: Ничик Г. І.