Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 листопада 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

представника заявника - Кудлацької -Тишко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в окремому позовному провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Білоцерківська районна державна нотаріальна контора, Яблунівська сільська рада Білоцерківського району Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2019 року на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Білоцерківська районна державна нотаріальна контора, Яблунівська сільська рада Білоцерківського району Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, в якій заявник посилається на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мачуха ОСОБА_3 , про що ІНФОРМАЦІЯ_1 складено відповідний актовий запис за № 10 та свідчить свідоцтво про смерть видане Виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Її батько, ОСОБА_4 , після смерті її матері ОСОБА_5 , 15 серпня 1987 року уклав шлюб з ОСОБА_3 . З батьком та мачухою вона підтримувала тісні родинні стосунки. Вони разом проводили всі свята, вона з чоловіком та дітьми кожні вихідні приїздили до батька та мачухи і допомагали по господарству.

Її чоловік, ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько, ОСОБА_4 . Після смерті батька стан здоров`я мачухи різко погіршився і вона переїхала до мачухи. З жовтня 2013 року і до дня відкриття спадщини вона постійно проживала без реєстрації однією сім`єю з ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки № 02-33/160 від 31.07.2019 року, яка видана Яблунівською сільською радою Білоцерківського району Київської області. Вони, з ОСОБА_3 , проживали однією сім`єю, вважали себе дочкою та матір`ю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вона піклувалася про мачуху, доглядала її.

Вони з покійною мали спільний бюджет і вели спільне господарство. Вона піклувалася про мачуху, купувала її ліки, оплачувала комунальні послуги, готувала їжу, прала одяг, ремонтувала будинок в якому вони проживали. Факт спільного проживання та ведення господарства зі спадкодавцем підтверджується спільними фотографіями та можуть підтвердити в судовому засіданні свідки.

Після смерті ОСОБА_3 вона організувала і оплатила її похорони та поминки відповідно до християнських релігійних традицій, що підтверджується копією довідки № 02-33/73 від 18.03.2019 року, яка видана Яблунівською сільською радою Білоцерківського району Київської області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне її майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :05:015:0067, розташована: Київська, Білоцерківський район, Яблунівська с/р, площею 2,3529 га.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст. 1223 цього Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За положеннями ч.ч.1,2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Після смерті ОСОБА_3 , Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою Київської області відкрито спадкова справа № 310/2019 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Вона подала заяву про прийняття спадщини але їй було відмовлено державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори в оформленні спадкових прав на майно та видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні родинні відносини між нею та померлою, а також не має підтвердження, що вона є спадкоємицею за законом четвертої черги відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України. Наведене стверджується копією постанови нотаріуса від 30.08.2019 року № 1538/02-31.

Чинним законодавством України встановлено, що "сім`єю" є проживання осіб, пов`язаних спільним побутом, та у яких є взаємні права та обов`язки один до одного.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, які розглядає суд. Даний перелік не є вичерпним та ч.2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.д.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Для підтвердження проживання однією сім`єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини.

Просила суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: в будинку АДРЕСА_1 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, у період з 01 жовтня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1. Судові витрати залишає за собою ( а. с. 6-11 ).

Ухвалою судді від 07 жовтня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Білоцерківська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш я п`ять років до часу відкриття спадщини. Постановлено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження та справу призначено до розгляду в судове зсідання на 15 годину 00 хвилин 04 листопада 2019 року (а. с. 27 ).

Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року постановлено залучити до участі у зазначеній справі в якості заінтересованої особи Яблунівську сільську раду Білоцерківського району Київської області. Витребувано з Білоцерківської районної державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи № 310/2019 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Призначено справу до розгляду в судове засідання на 11 годину 28 листопада 2019 року ( а. с. 43-44 ).

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Кудлацька-Тишко В.В. підтримала заяву, надала пояснення аналогічні викладені в заяві та просила її задовольнити в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідками ОСОБА_2 та підтвердили, що дійсно ОСОБА_2 з 2013 року по день смерті ОСОБА_3 проживала разом із мачухою. Вели спільне господарство, постійно бачили заявника, яка поралася по господарству. Доглядала за мачухою. ОСОБА_2 робила ремонт в будинку, в якому проживала разом із мачухою, а коли мачуха померла, то ОСОБА_2 її поховала.

Заінтересована особа Білоцерківська районна державна нотаріальна контора в судове засідання представника не направила, 24.10.2019 року за вх. № 39164 судом отримано лист за підписом завідувача райдержонтори Карпусь І.О., в якій просили розглянути справу без участі представника райдержонтори та просили винести рішення суду згідно чинного законодавства ( а. с. 32 ).

Заінтересована особа Яблунівська сільська рада Білоцерківського району Київської області в судове засідання представника не направила, 15.11.2019 року за вх. № 42073 судом отримано лист за підписом сільського голови Савчук А.М., я в якому Яблунівська сільська рада позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти розгляду справи без представника сільської ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Неявка учасника справи, який належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання і від якого не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, не перешкоджає його розгляду.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якому розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, які розглядає суд. Даний перелік не є вичерпним та ч.2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Звертаючись до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, заявником підтверджено місце проживання в Білоцерківському районі Київської області, що підтверджується довідкою Яблунівської сільської ради від 31.07.2019 року за № 02-33/160, в якій зазначено, що ОСОБА_2 , 1949 року народження по АДРЕСА_1 не зареєстрована, але постійно проживала і проживає ( а. с. 20 ).

Зазначене не спростовано і під час розгляду даної справи, а навпаки підтверджено представником заявника, що ОСОБА_2 і по теперішній час проживає в АДРЕСА_1 , а також свідками.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі №633/344/16-ц.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження заявника ОСОБА_2 вбачається, що батьками останньої є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а. с. 13 ).

Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , заявником було змінено прізвище на ОСОБА_2 , що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про одруження ( а. с. 13 ).

Батько заявника, ОСОБА_4 , після смерті її матері ОСОБА_5 ( а. с.15 ), 15 серпня 1987 року уклав шлюб з ОСОБА_3 ( а. с. 17 ).

Отже, ОСОБА_3 була мачухою заявника ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік заявника ОСОБА_6 , про що в матеріалах справи свідчить наявне свідоцтво про смерть ( а. с. 14 ).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько заявника, ОСОБА_4 , що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть ( а. с. 15 на зворотному листі ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що ІНФОРМАЦІЯ_1 складено відповідний актовий запис за № 10 та свідчить свідоцтво про смерть видане Виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Білоцерківського району Київської області ( а. с. 16).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне її майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :05:015:0067, розташована: Київська, Білоцерківський район, Яблунівська с/р, площею 2,3529 га.

Постановою державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Карпусь І.О. відмовлено ОСОБА_2 в оформлені спадкових прав на майно, яке залишилося після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , та видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки відсутні родинні відносини між нею та померлою, а також немає підтвердження, що вона є спадкоємицею за законом четвертої черги відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України ( а. с. 18 на зворотному листі ).

Звертаючись до суду з вищевказаною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, остання посилається на те, що після смерті її батька стан здоров`я мачухи різко погіршився і вона переїхала до мачухи, де з жовтня 2013 року і до дня відкриття спадщини вона постійно проживала без реєстрації однією сім`єю з ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вона піклувалася про мачуху, доглядала її.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З довідки від 18.03.2019 року за № 02-33/73, виданої Яблунівською сільською радою Білоцерківського району Київської області ОСОБА_2 вбачається, що остання дійсно за власний рахунок провила похорони своєї мачухи ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До дня смерті фактично постійно проживали разом по АДРЕСА_1 , здійснювала догляд за померлою та вели спільне господарство ( а. с. 19 ).

З довідки від 31.07.2019 року за № 02-33/160, виданої Яблунівською сільською радою Білоцерківського району Київської області вбачається наступне. Померла ОСОБА_3 , 1932 року народження проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня смерті. За вищевказаною адресою по АДРЕСА_1 на день смерті спадкодавця не зареєстрована, але постійно проживала і проживає ОСОБА_2 , 1949 року народження, яка із жовтня 2013 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювала догляд за померлою ОСОБА_3 крім вищезазначених осіб ніхто не був зареєстрований та не проживав. Малолітніх та неповнолітніх дітей у спадкодавця на день смерті немає ( а. с. 20 ),

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є сусідами ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердили, що дійсно ОСОБА_2 з 2013 року по день смерті ОСОБА_3 проживала разом із мачухою, вели разом спільне господарство, постійно бачили заявника, яка поралася по господарству. Остання доглядала за мачухою. ОСОБА_2 робила ремонт в будинку, в якому проживала разом із мачухою, а коли мачуха померла, то ОСОБА_2 провела поховання.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Для підтвердження проживання однією сім`єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцями однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Нотаріус не має можливостей для того, щоб безспірно встановити зазначені обставини.

Отже, під час розгляду вказаної справи знайшло своє підтвердження того факту, що заявник ОСОБА_2 на протязі п`яти років до дня смерті ОСОБА_3 спільно проживала, вела спільне господарство з померлою ОСОБА_3 , мала спільний бюджет та піклувалася про останню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи, що встановлення факту, що має юридчне значення, який просить встановити заявник ОСОБА_2 є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, а чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, тому заявлені вимоги є обґрунтовані, а встановлення даного факту має для заявника юридичне значення у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3 СК України, ст. 1264 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 89, 211, 293, 294, 315, 316, 263, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Білоцерківська районна державна нотаріальна контора, Яблунівська сільська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, у період з 01 жовтня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати віднести за рахунок заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Заінтересована особа: Білоцерківська районна державна нотаріальна контора ( адреса місцезнаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Павлюченко, буд. 65а, );

Заінтересована особа: Яблунівська сільська рада Білоцерківського району Київської області ( адреса місцезнаходження: 09154, Київська область, Білоцерківський район, с. Яблунівка, вул. Центральна, б. 66).

Повне судове рішення складено 05 грудня 2019 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов