Справа № 180/1962/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомченко С.І.,

з секретарем судового засідання Назаренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Марганецької міської ради про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 . Позов обґрунтовує тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.02.2011 року. У будинку зареєстрована відповідач по справі, ОСОБА_2 . Відповідач в будинку не проживає з 2013 року, участі в утриманні будинку не приймає, оплату за комунальні послуги не оплачує, добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим перешкоджає йому вільно розпоряджатися своїм будинком, зокрема, вона не може скористатися своїм право на отримання субсидії.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи Марганецької міської ради пояснень щодо позову, а також заяв і клопотань до суду не надав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.02.2011 року (а.с.7).

В зазначеному будинку зареєстрована ОСОБА_3 , 1972 року народження.

Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується копією домової книги (а.с.10), копією довідки про склад сім`ї (а.с.6), а також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 30 жовтня 2019 року (а.с.13).

25 вересня 2019 року головою квартального комітету № 24 Марганецької міської ради ОСОБА_4 .В. в присутності мешканців вулиці Шахтної ОСОБА_5 (буд.№ АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (буд.№53) складено акт про те, що ОСОБА_3 , 1972 року народження, не проживає в будинку АДРЕСА_1 з жовтня 2013 року (а.с.5).

За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Ухвалюючи рішення, суд зважає на те, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , відповідач, хоча і зареєстрований в будинку, однак не проживає в ньому з жовтня 2013 року. Факт реєстрації в будинку відповідача, який в ньому не проживає, порушує права позивача як власника.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі статей 319, 321, 391 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко