ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1138/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Мазурок О.В. від 19 березня 2019 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що на примусовому виконанні у Першому відділі ДВС м. Хмельницького перебуває виконавчий лист №686/15983/13-ц від 20.08.2013 року про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з ОСОБА_2 на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач свої зобов`язання по утриманню неповнолітньої дитини виконує неналежно, згідно з розрахунком державного виконавця станом на 05.09.2018 року його заборгованість зі сплати аліментів склала 49997,29 грн.

Дитина знаходиться на утримання матері позивача у справі, тож вона як одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Тому просила стягнути на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 49997,29 грн. за період з 12.08.2013 року до 05.09.2018 року.

У заяві про збільшення позовних вимог просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 298004,18 грн. за період з 12.08.2013 року по 31.01.2019 року, посилаючись на те, що станом на 31.01.2019 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів згідно з розрахунком державного виконавця склала 298004,18 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 298004,18 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_2 2980,04 грн. судового збору в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду в частині розміру пені за прострочення сплати аліментів, стягнути з нього на користь ОСОБА_1 14412,06 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів.

Вказує, що в судовому рішенні не було зазначено, з якого саме заробітку він мав сплачувати аліменти в розмірі ј частини. Вважав, що має платити аліменти виходячи з встановленої мінімальної зарплати. Про те, що при сплаті аліментів слід враховувати середню зарплату по м. Хмельницькому не знав і в жодному документі, який отримав від суду або від держвиконавця, цього не було зазначено.

Лише після прийняття судом оспорюваного рішення йому була надана можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, в т.ч. і з розрахунками заборгованості по аліментах.

Вважає, що розрахунок заборгованості по аліментах станом на 07.02.2019 року в сумі 298004,18 грн. не ґрунтується на законі. На його думку, заборгованість по аліментах станом на 01.02.2019 року складає 39410,70 грн.

Судом також не враховано, що на підставі ч. 14 ст. 71 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець постановою від 05.09.2018 року наклав на нього штраф у розмірі 50% від суми заборгованості по аліментах, що складає 24998,64 грн. З врахуванням ч. 1 ст. 196 СК України пеня може бути стягнута у розмірі 14412,06 грн. (39410,70 грн. - 24 998,64 грн. стягнутого штрафу).

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник позивача просила відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим рішення суду слід змінити.

Так, судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.08.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, починаючи з 12 серпня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з розрахунком державного виконавця станом на 05.09.2018 року заборгованість зі сплати аліментів склала 49997,29 грн. Відповідно до довідки-розрахунку, виданої Першим відділом ДВС м.Хмельницький 07.02.2019 року, заборгованість боржника по аліментах згідно виконавчого листа №686/15983/13-ц від 20.08.2013 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 01.02.2019 року становить 298004,18 грн.

Згідно розрахунку позивача розмір пені за прострочення сплати відповідачем аліментів за період з серпня 2013 року по 31.01.2019 року становить 4378666,57 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що наявна заборгованість відповідача станом на 01.02.2019 року складає 298004,18 грн., відповідач не довів відсутність своєї вини у несплаті аліментів, як і неправильність розрахунку заборгованості по аліментах, тому пеня за прострочення сплати аліментів підлягає стягненню в розмірі, що відповідає розміру заборгованості по аліментах - 298004,18 грн.

Так, статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

У разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка за наявності вини боржника тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Строк прострочення вираховується з урахуванням зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), яка підлягає врахуванню відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах є безпідставними.

Так, за змістом статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року, а також статті 19 чинного Закону України «Про виконавче провадження», що діє з 05.10.2016 року, позивач як боржник у виконавчому провадженні має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти клопотання тощо.

Згідно з ч.4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: зокрема, у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; за власною ініціативою.

За змістом ч.4 ст. 71 чинного Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником.

Відповідач як боржник у виконавчому провадженні впродовж примусового виконання виконавчого документа, з 2013 року, не скористався правом отримати розрахунок заборгованості по аліментах від виконавця та перевірити повноту та правильність сплати ним аліментів.

Цю обставину підтвердив апелянт в апеляційній скарзі, вказавши про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження після прийняття оскаржуваного судового рішення.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу апелянтом не доведено достатніми та допустимими доказами, що державний виконавець не повідомляв його про розмір аліментів, що підлягали сплаті, та не повідомляв йому про розрахунок заборгованості по аліментах.

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про недоведеність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах.

Доводи апеляційної скарги про неправильність розрахунку заборгованості по аліментах від 07.02.2019 року в сумі 298004,18 грн. також є безпідставними.

Так, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 24.06.2019 року, залишеною без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 16.09.2019 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця та визнання незаконним вказаного розрахунку заборгованості по аліментах.

Разом з тим, визначаючи пеню у розмірі 100 відсотків заборгованості по аліментах, суд першої інстанції помилково не застосував норму абзацу 2 частини 1 статті 196 СК України, не дослідивши матеріали виконавчого провадження, не в повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для вирішення цього спору і не врахував, що на підставі ч. 14 ст. 71 Закону «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця від 05.09.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 штраф на користь ОСОБА_1 у розмірі 50% від суми заборгованості по аліментах, що складає 24998,64 грн.

В подальшому, як встановлено апеляційним судом, постановою державного виконавця від 11.10.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 штраф на користь ОСОБА_1 за несплату аліментів понад три роки у розмірі 50% в сумі 146510,67 грн. (від заборгованості по аліментах в сумі 293021,33 грн.).

Постановою державного виконавця від 22.11.2019 року внесено виправлення до постанови про накладення штрафу за несплату аліментів від 11.10.2019 року частині розміру штрафу постановлено стягнути з ОСОБА_2 штраф на користь ОСОБА_1 за несплату аліментів понад три роки у розмірі 50% в сумі 121512,03 грн.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Відтак пеня за прострочення сплати аліментів підлягає стягненню з відповідача з врахуванням штрафу, застосованого відповідно до ч.14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" в сумі 151493,51 грн. (293021,33 грн. - 121512,03 грн. штрафу).

З врахуванням наведеного оскаржуване рішення слід змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь позивачки 151493,51 грн. пені за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позову підлягає стягненню з відповідача 1514,93 грн. судового збору, водночас у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги підлягає частковій компенсації сплачений ним судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 2197,45 грн. Отже, різницю 682,52 грн. апелянту слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2019 року змінити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 151493,51 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів.

Компенсувати за рахунок держави ОСОБА_2 682,52 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.12. 2019 року.

Судді Л.М. Грох

А.М.Костенко

Т.В.Спірідонова