Справа №303/1809/18
2/303/5/19
ряд. стат. звіту - 47
26 березня 2019 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна, -
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна.
Позов мотивований тим, що 27.07.1989 року між позивачем і відповідачем було зареєстровано шлюб у с.Широкий Луг Тячівського району Закарпатської області. 23.11.2016 року заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. Під час перебування у шлюбі ними було придбане нерухоме та рухоме майно, а саме:
* 12.02.2001 року будинок №205 в с. Пістрялово Мукачівського району Закарпатської області з належними до будинку надвірними спорудами та прибудовами;
* 23.08.2005 року будинок №15 по вул. Лобачевського в м.Мукачево;
* 20.10.2009 року автомобіль марки Dacia, модель Logan 1.6, легковий седан-В, д.н.з.: АО 1037 АТ.
Оскільки, домовленості щодо способу поділу даного майна між сторонами не досягнуто, позивач просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким поділити спільне майно, набуте сторонами під час перебування у шлюбі та визнати за нею право власності на будинок №205 в с.Пістрялово Мукачівського району, а за ОСОБА_3 визнати домоволодіння №15 по вул. Лобачевського в м.Мукачево та на автомобіль марки Dacia, модель Logan 1.6, легковий седан-В, д.н.з.: АО 1037 АТ. Крім цього, стягнути з відповідача на користь позивача частку вартості домоволодіння №15 по вул.Лобачевського в м.Мукачево, а саме 1 161 410 гривень, а також 95 450 гривень в якості грошової компенсації вартості Ѕ частки автомобіля.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, просить суд позов задоволити з мотивів викладених в позові.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79 і 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судом встановлено, що згідно заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23.11.2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано. Із даного рішення слідує, що шлюб між сторонами було зареєстровано 27.07.1989 року в с.Широкий Луг Тячівського району Закарпатської області (а.с. 23).
23.08.2005 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого останній придбав буд.№15 по вул.Лобачевського в м. Мукачево Закарпатської області (а.с. 24, 25).
12.02.2001 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку, згідно якого останній придбав буд.№205 в с.Пістрялово Мукачівського району (а.с. 35).
Рішенням виконавчого комітету Пістрялівської сільської ради Мукачівського району №52 від 12.07.2007 року було узаконено самовільне будівництво господарської споруди в с.Пістрялово, 205 (а.с. 36).

Із довідки №7 від 17.03.2018 року виданої експертом оцінювачем ПП ОСОБА_7 вбачається, що ринкова вартість автомобіля марки Dacia, модель Logan 1.6, 2008 року випуску, легковий седан-В, д.н.з.: АО 1037 АТ, який належить ОСОБА_3 складає 7300 доларів США, що еквівалентно 190 900 гривень (а.с. 47).

ОСОБА_8 про незалежну оцінку експерта-оцінювача ОСОБА_9 від 21.09.2018 року слідує, що оціночна вартість житлового будинку №15 по вул. Лобачевського в м.Мукачево складає 2 285 000 гривень (а.с. 110-144).

ОСОБА_8 про незалежну оцінку експерта-оцінювача ОСОБА_9 від 21.09.2018 року слідує, що оціночна вартість житлового будинку №205 в с.Пістрялово Мукачівського району складає 510 000 гривень (а.с. 157-177).

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з того, що основними засадами (принципами) цивільного законодавства, зокрема є: верховенство права, змагальність сторін, диспозитивність, розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами (ч.3 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст.163 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У відповідності до абзацу 1 п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. №11 сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Зі змісту п.п. 23, 24 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Також п.30 цієї ж Постанови, передбачено рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України.

При цьому, суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз'яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

При цьому, суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.

Таким чином, враховуючи, що набуті сторонами в період шлюбу будинки №205 в с. Пістрялово Мукачівського району Закарпатської області та будинок №15 по вул. Лобачевського в м.Мукачево, а також автомобіль марки Dacia, модель Logan 1.6, легковий седан-В, д.н.з.: АО 1037 АТ, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя позивачем чи відповідачем не надано, а тому суд дійшов висновку про її поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні та з врахування заявлених позовних вимог, визнавши за позивачкою право власності на домоволодіння №205 в с.Пістрялово Мукачівського району, за ОСОБА_3 право власності на домоволодіння №15 по вул.Лобачевського в м.Мукачево Закарпатської області і право власності на автомобіль та змінивши таким чином режим спільної сумісної власності подружжя на ці обєкти. Крім цього, з відповідача на користь позивача слід стягнути в якості грошової компенсації частки домовлодіння №15 по вул.Лобачевського в м.Мукачево та в якості грошової компенсації вартсоі частки автомобіля.

Керуючись ст.ст. 60, 69, 70, 72 СК України, ст.ст. 15, 16, 368, 372 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов задоволити - частково.

Поділити спільне сумісне майно, домоволодіння №15 по вул.Лобачевського в м.Мукачево Закарпатської області, домоволодіння №205 в с.Пістрялово Мукачівського району Закарпатської області та автомобіль марки Dacia, модель Logan 1.6, легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) UU1LSDABH40542305, колір бежевий, 2008 року випуску, реєстраційний номер: АО 1037 АТ, визнавши за:

* ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності на домоволодіння №205 в с.Пістрялово Мукачівського району Закарпатської області;

* ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право приватної власності на домоволодіння №15 по вул.Лобачевського в м.Мукачево Закарпатської області;

* ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право приватної власності на транспортний засіб марки Dacia, модель Logan 1.6, легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) UU1LSDABH40542305, колір бежевий, 2008 року випуску, реєстраційний номер: АО 1037 АТ.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в якості грошової компенсації вартості частки домоволодіння №15 по вул.Лобачевського в м.Мукачево Закарпатської області у розмірі 887 500 (вісімсот вісімдесят сім тисяч пятсот), гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в якості грошової компенсації вартості Ѕ частки автомобіля марки Dacia, модель Logan 1.6, легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) UU1LSDABH40542305, колір бежевий, 2008 року випуску, реєстраційний номер: АО 1037 АТ у розмірі 95 450 (девяносто пять тисяч чотириста пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 8 810 (вісім тисяч вісімсот десять) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повний текст рішення складений 26.03.2019 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір