ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/317/18 Номер провадження 22-ц/814/1840/19Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Кузнєцової О.Ю.

Секретар: Ткаченко Т.І.

за участю: представника відповідача- адв. Шестакова О.В

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Шестакова Олександра Володимировича

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 квітня 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Лубенської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-Богодарівка», треті особи: Друга Лубенська державна нотаріальна контора, Виконавчий комітет Лубенської міської ради, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом, свідоцтв про право власності на нерухоме майно.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася до місцевого суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 10 серпня 2015 року ОСОБА_1 Другою Лубенською державною нотаріальною конторою видано два Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на земельні частки (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка, с. Ісківці Лубенського району у розмірі 4,24 в умовних кадастрових гектарах кожна та розпорядженням голови Лубенської РДА йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на вказані дві земельні ділянки, яка була виготовлена і затверджена розпорядженням Лубенської РДА №455 від 11.12.2015 року.

Зазначає, що Реєстраційною службою Лубенського міськрайонного управління юстиції було видано ОСОБА_1 Свідоцтва про право власності на нерухоме майно щодо вказаних земельних ділянок, які в подальшому ОСОБА_1 надав в оренду ТзОВ «Колос-Богодарівка», відповідно до договорів оренди землі від 21.12.2015 року строком на 10 років, розмір орендної плати складає 7204,00 грн.

Вважає, що ОСОБА_1 став власником земельних ділянок незаконно, набуття права власності відбулося з порушеннями чинного законодавства України. Так, рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 травня 2015 року встановлено родинні стосунки як позивача - ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та є двоюрідною тіткою ОСОБА_2 та двоюрідною бабусею ОСОБА_1 тобто вони відносяться до п`ятої черги спадкоємців за законом. При цьому, позивач вважає, що має ближчу ступінь споріднення з його двоюрідною тіткою, у зв`язку з чим відповідач ОСОБА_1 , на думку позивача, повинен бути усунутим від права на спадкування як особа, яка має подальшу ступінь споріднення.

Вказує, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 9 липня 2015 р. у справі №539/2316/15-ц заяву ОСОБА_1 задоволено - встановлено факт його постійного зі спадкодавцем - ОСОБА_3 , на момент смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 та саме на підставі вказаного рішення відповідачу вдалося набути у власність в порядку спадкування дві земельні ділянки, проте вказане рішення було скасовано судом апеляційної інстанції.

Відтак, вважає, що, оскільки свідоцтва про право на спадщину є недійсними, то такими є і свідоцтва про право власності на нерухоме майно, щодо спірних земельних ділянок, оскільки вони є похідними від перших. З тих же підстав необхідно визнати недійсною державну реєстрацію двох договорів оренди землі, укладених 21.12.2015 року між орендодавцем ОСОБА_1 і орендарем ТЗОВ «Колос-Богодарівка», проведену державним реєстратором Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області.

З урахуванням наведеного прохав суд визнати недійсними та скасувати:

-Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Другою Лубенською державною нотаріальною конторою 10 серпня 2015 року після смерті ОСОБА_3 на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка, с. Ісківці Лубенського району у розмірі 4,24 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавцю на підставі Дубліката Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 , виданого 14.11.2006 року Лубенською РДА замість втраченого;

-Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Другою Лубенською державною нотаріальною конторою 10 серпня 2015 р. після смерті ОСОБА_3 на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка, с. Ісківці Лубенського району у розмірі 4,24 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2 , виданого 25.12.1996 року Лубенською РДА;

-Свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_3 на об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка (реєстраційний №ОНМ:28), видане ОСОБА_1 реєстраційною службою Лубенського міськрайонного управління юстиції на підставі розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації №455 від 11.12.2015 року;

-Свідоцтво про право власності на нерухоме майно 50098261 на об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка (реєстраційний №ОНМ:28), видане ОСОБА_1 реєстраційною службою Лубенського міськрайонного управління юстиції на підставі розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації №455 від 11.12.2015 року;

-Державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_4 , площею 4.2299 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою : Полтавська обл., Лубенський р- н , сільська рада Ісковецька , зареєстроване державним реєстратором Максименко М.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 27197801 від 17.12.2015 року Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, номер запису про право власності : 12588115 від 14.12.2015 року

-Державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_5 , площею4.23 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою : Полтавська обл., Лубенський р -н , сільська рада Ісковецька , зареєстроване державним реєстратором Максименко М.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 27191567 від 17.12.2015 року Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, номер запису про право власності : 12585330 від 14.12.2015 року;

-Державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_4 , площею 4.2299 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою : Полтавська обл., Лубенський р-н, сільська рада Ісковецька, проведену державним реєстратором Сергієнко Іриною Миколаївною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27321360 від 21.12.2015 року, Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, номер запису про інше речове право 12652599 від 21.12.2015 року;

-Державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_5 площею 4.23 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою : Полтавська обл., Лубенський р-н, сільська рада Ісковецька, проведену державним реєстратором Сергієнко Іриною Миколаївною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27322424 від 21.12.2015 року, Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, номер запису про інше речове право 12653138 від 21.12.2015 року;

-Вирішити питання судових витрат.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 квітня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Лубенської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-Богодарівка» про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, задоволено частково .

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Другою Лубенською державною нотаріальною конторою 10 серпня 2015 р. після смерті ОСОБА_3 на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка, с. Ісківці Лубенського району у розмірі 4,24 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавцю на підставі Дубліката Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 , виданого 14.11.2006 року Лубенською РДА замість втраченого.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом видане Другою Лубенською державною нотаріальною конторою 10 серпня 2015 р. після смерті ОСОБА_3 на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка, с. Ісківці Лубенського району у розмірі 4,24 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай)серія НОМЕР_6 , виданого 25.12.1996 року Лубенською РДА;

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_3 на об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка (реєстраційний ОНМ: 28), видане ОСОБА_1 реєстраційною службою Лубенського міськрайонного управління юстиції на підставі розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації №455 від 11.12.2015 року.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно 50098261 на об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка (реєстраційний ОНМ: 28), видане ОСОБА_1 реєстраційною службою Лубенського міськрайонного управління юстиції на підставі розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації №455 від 11.12.2015 року.

Скасовано Державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_4 , площею 4.2299 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Полтавська обл., Лубенський р- н , сільська рада Ісковецька , зареєстроване державним реєстратором Максименко М.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27197801 від 17.12.2015 року Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, номер запису про право власності : 12588115 від 14.12.2015 року.

Скасовано Державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_5 , площею 4.23 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Полтавська обл ., Лубенський р -н , сільська рада Ісковецька, зареєстровану державним реєстратором Максименко М.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27191567 від 17.12.2015 року Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, номер запису про право власності: 12585330 від 14.12.2015 року.

Скасовано Державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_4 , площею 4.2299 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Полтавська обл., Лубенський р-н, сільська рада Ісковецька, проведену державним реєстратором Сергієнко Іриною Миколаївною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27321360 від 21.12.2015 року, Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, номер запису про інше речове право 12652599 від 21.12.2015 року.

Скасовано Державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_5 площею 4.23 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Полтавська обл ., Лубенський р-н, сільська рада Ісковецька, проведену державним реєстратором Сергієнко Іриною Миколаївною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27322424 від 21.12.2015 року, Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, номер запису про інше речове право 12653138 від 21.12.2015 року.

В позовних вимогах ОСОБА_2 до Лубенської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-Богодарівка» про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, відмовлено .

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5638,40 грн.судового збору та 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 11638,40 грн.

Вказане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_1 , представник якого у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні даного позову про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, відмовити.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що даний позов подано особою, права якої не порушено, тобто ОСОБА_2 не мав права на звернення до суду у порядку цивільного судочинства, а справа мала бути закрита на підставі положень п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Вказує, що у с. Ісківці, крім позивача, проживає ще троє потенційних спадкоємців п`ятої черги, після смерті ОСОБА_3 , які мають переваги перед ОСОБА_1 , бо знаходяться у більш ближчому ступені спорідненості із померлою. Проте, жоден з них не вчинив дій, спрямованих на прийняття спадщини, не здійснив поховання померлої, не доглядали за спадковим майном.

Зазначає, що, оскільки позивач на момент смерті зі спадкодавцем не проживав, після її смерті до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, у нього не виникло жодних спадкових прав.

Ухвалою колегії суддів від 15.07.2019 року визначено щодо забезпечення Лубенським міськрайонним судом Полтавської області проведення судового засідання, призначеного на 9 год. 20 хв. 29.07.2019 року в режимі відеоконференції в приміщенні цього суду та забезпечення участі у ній позивача та його представника.

Разом із тим, у зв`язку з відсутністю у призначений час технічної можливості провести судове засідання в режимі відеоконференції, з метою недопущення порушення встановлених цивільно-процесуальним законодавством України строків розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе провести відкрите судове засідання відповідно до статті 211 ЦПК України.

У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Шестаков О.В. апеляційну скаргу підтримав та прохав її задовольнити з визначних у ній підстав.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як установлено місцевим судом, убачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с.159, зворот), та позивач ОСОБА_2 доводився покійній племінником, а відповідач ОСОБА_1 - двоюрідним онуком.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, зокрема, право на земельну частку (пай) КСП ім. Шевченка с. Ісківці Лубенського району, розміром 4,24 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї ділянки в натурі, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 та право на земельну частку (пай) КСП ім. Шевченка с. Ісківці Лубенського району, розміром 4,24 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї ділянки в натурі, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 (т.1, а.с.173-175).

Як убачається з матеріалів спадкової справи №30/2010, заведеної 23.01.2010 року на підставі заяви ОСОБА_4 (т.1, а.с.156-181), постановою завідувача Другої Лубенської державної нотаріальної контори від 08.12.2014 року, ОСОБА_4 у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документів, на підставі яких можна визначити ступінь спорідненості зі спадкодавцем ОСОБА_3 .

В подальшому, щодо прийняття вищевказаного спадкового майна (двох земельних часток (паїв), до Другої Лубенської державної нотаріальної контори із заявою звернувся відповідач ОСОБА_1 , однак, постановою завідувача Другої Лубенської державної нотаріальної контори від 18.12.2014 року, йому також було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю документів, на підставі яких можна було б визначити ступінь його спорідненості зі спадкодавцем ОСОБА_3 (т.1, а.с.16, зворот).

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.05.2015 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт , що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється двоюрідним онуком спадкодавця - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ісківці Лубенського району Полтавської області (т.1, а.с.31-32). Як установлено, вказане рішення набрало законної сили 18.05.2015 року.

При цьому, державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори Торовику С.І. було надано письмове роз`яснення від 30.03.2015 року, де рекомендовано в судовому порядку визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки ним пропущено встановлений законом 6-ти місячний строк звернення до нотаріуса (т.1, а.с.163).

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.07.2015 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на момент смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 . Вказане рішення набрало законної сили 20.07.2015 року. (т.1, а.с.33).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 10.01.2017 року рішення Лубенського міськрайонного суду від 09.07.2015 року скасовано, заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, роз`яснено можливість повторного звернення до суду в порядку позовного провадження (т.1, а.с.43-44),

В подальшому, рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.08.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до територіальної громади Ісковецької сільської ради Лубенського району Полтавської області. ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем понад 5 років з часу відкриття спадщини, відмовлено. Дане рішення набрало законної сили 29.09.2017 року і в касаційному порядку не оскаржувалось (т.1, а.с.39-42).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувані свідоцтва про право на спадщину від 10.08.2015 року, фактично видані відповідачеві ОСОБА_1 на підставі рішення суду, яке було скасоване, що тягне за собою їх скасування як нікчемних з моменту їх вчинення, тобто з 10.08.2015 року, разом з розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації №334 та №455 щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації, розпорядження про затвердження технічної документації і, відповідно, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Відмовляючи в задоволенні вимог до Лубенської районної державної адміністрації, ТОВ «Колос-Богодарівка» суд першої інстанції виходив з того, що ніяких прав та законних інтересів позивача вони не порушували.

Проте, такий висновок суду не відповідає встановленим по справі обставинам та не ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

З наведеного вбачєаться. що у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема, статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

(Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі №6-32цс13).

Так, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонам по справі, що після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в неї були наявні кілька спадкоємців п`ятої черги, зокрема, і позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 .

Згідно ст.1269 ЦК Укрїани спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Матеріалами справи установлено, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися лише ОСОБА_1 (відповідач) та його дружина ОСОБА_4 .

При цьому, позивач ОСОБА_2 не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як у визначені законом строки, так і в подальшому. Протягом майже дев`яти років ним не вчинялись жодні дії, спрямовані на реалізацію своїх спадкових права щодо належного спадкодавцю ОСОБА_3 майна, а саме двох земельних часток (паїв).

Разом із тим, з метою реалізації своїх спадкових прав, відповідач ініціював не одне судове провадження, зокрема, щодо встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_3 , факту постійного проживання з нею, надання додаткового строку для прийняття спадщини та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки, здійснив їх належне оформлення та передав їх в оренду.

З наведеного вбачається, що відповідач, маючи намір успадкувати майно після смерті ОСОБА_3 , вчинив ряд дій для його реалізації. При цьому, матеріали справи не містять жодної інформації, стовно вияву аналогічного наміру у позивача ОСОБА_2 , зокрема, ним заява до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавалась, інших дій не вчинялось.

Посилання в позові, як на підставу наявності права на звернення до суду з даним позовом, на те, що ОСОБА_2 є ближчим родичем спадкодавця, ніж відповідач, не може вважатися об`єктивною підставою для визнання прав позивача, порушених внаслідок дій ОСОБА_1 щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , за відсутності в діях позивача будь якого наміру та дій, спрямованих на його реалізацію, на успадкування відповідного майна ним особисто.

Аналізуючи норму ст.1268 ЦК України, відповідно до якої, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, Верховний Суд України у постанові від 06.07.2016 року по справі №6-3095цс15 прийшов до висновку, що тільки спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, з часу її відкриття є власником (співвласником) спадщини з обмеженими правами. Зокрема, тільки після прийняття спадщини у нього з`являється право на захист свого спадкового права.

Таким чином, у позивач не виникло жодних спадкових прав та він не набув статусу спадкоємця щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки протягом дев`яти років після смерті спадкодавця він так і не прийняв спадщину, а тому даний спір не є спором між спадкоємцями та не породжуватиме для ОСОБА_2 жодних правових наслідків та, відповідно, не стане підставою для реалізації його спадкових прав, як родича спадкодавця, ближчого кола спорідненості.

З огляду на те, що ОСОБА_2 не став спадкоємцем, відтак, у нього не виникло права на спадщину, це право не може бути порушеним через його відсутність, а тому у позивача не виникло і права на захист не отриманої спадщини.

За нормою частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як зазначено вище, жодні права позивача, зокрема, спадкові, на даний час не є порушеними, відтак, відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що, в силу ст.376 ЦПК України, є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення по суті вказаних позовних вимог, щодо відмови в їх задоволенні.

Статтею 141 ЦПК України визначено механізм розподілу судових витрат між сторонами, частиною один якої встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки даною постановою апеляційну скаргу задоволено та при її подачі ОСОБА_1 було сплачено 8457,60 грн. судового збору, вказана сума підлягає до стягнення з позивача на користь апелянта.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шестакова Олександра Володимировича,- задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 квітня 2019 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Лубенської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-Богодарівка», треті особи: Друга Лубенська державна нотаріальна контора, Виконавчий комітет Лубенської міської ради, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8457,60 (вісім тисяч чотириста п`ятдесят сім гривень 60 коп.) грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ Т.О. Кривчун

СУДДІ С.М. Бондаревська

О.Ю. Кузнєцова