Справа № 723/3378/18
Провадження № 2/723/15/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючої Дячук О.О.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зазначивши, що вона відповідно до Договору довічного утримання (догляду), зареєстрованого в реєстрі за № 1406 серія НМЕ 531102 від 18.07.2017року, являється власником житлового будинку під №7, що знаходиться по вул.Коцюбинського, в с.Кам'яна, Сторожинецького району, Чернівецької області.

З липня 2017р. вона проживає без реєстрації у вищезазначеному житловому будинку де окрім неї зареєстровані ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 народження.

З травня місяця 2017року та на даний час відповідач фактично не проживає, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 25 липня 2018 року.

Добровільно змінити реєстрацію свого проживання, відповідач ОСОБА_2 не бажає.

Визнати гр. ОСОБА_2 06.07.1979р.н., особою, яка втратила право користування жилим приміщенням, позивачу необхідно у звязку з тим, що вона сплачує за комунальні послуги за осіб, які фактично не проживають в її будинку, та крім цього вона має намір оформити субсидію.

Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, особою, що втратила право на користування житловим будинком № 7 по вул..Коцюбинського, в с.Кам'яна, Сторожинецького району, Чернівецької області, власником якої являється позивач.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав, що він не проживає у вказаному будинку з червня 2017р., оскільки посварився з мамою через те, що вона вживала спиртні напої. Після смерті мами у листопаді 2017р. він додому не повернувся і не проживав у вказаному будинку до цих пір. До батька за весь цей час він додому приїздив. Просить у позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у судовому засіданні просить відмовити у позові.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що відповідач по справі є його сином. Син йому не допомагає, і не допомагав навіть коли проживав з ним, не оплачував за комунальні послуги, не хотів купляти необхідні продукти, навіть не прийшов на похорон бабусі. Син не цікавиться ним, коли він дзвонив сину, останній не бажав з ним розмовляти. Були випадки сварки сина з матірю. До червня 2017р. син проживав з ним у будинку, після цього не проживав, на поману на сороковий день після смерті матері не прийшов, син остаточно забрав свої речі з будинку приблизно після Нового року 2018р.. Оскільки він та його дружина хворіли, не мали коштів на ліки та продукти, а син не допомагав, то вони просили допомоги у ОСОБА_1, яка їм допомагала та утримувала. Тому він свідомо уклав договір довічного утримання і вважає позовні вимоги необхідно задовольнити.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивачка відповідно до Договору довічного утримання (догляду), зареєстровано в реєстрі за № 1406 серія НМЕ 531102 від 18.07.2017року, являється власником житлового будинку під № 7, що знаходиться по вул.Коцюбинського, в с.Кам'яна, Сторожинецького району, Чернівецької області.

З липня 2017р. вона проживає без реєстрації у вищезазначеному житловому будинку де окрім неї зареєстровані ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 народження.

Визнати гр. ОСОБА_2 06.07.1979р.н., особою, яка втратила право користування жилим приміщенням, позивачу необхідно у звязку з тим, що вона сплачує за комунальні послуги за осіб, які фактично не проживають в її будинку, та крім цього вона має намір оформити субсидію.

Із акта обстеження житлово-побутових умов від 25 липня 2018р. ОСОБА_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено склад сімї ОСОБА_2, 1950р.н., ОСОБА_2, 1979р.н.. Висновок та пропозиції: ОСОБА_2, 1979р.н. в даному будинку по вул..Коцюбинського, 7 орієнтовно з травня місяця 2017р. не проживає. Вказаний акт засвідчений сусідами ОСОБА_5, ОСОБА_6, підписаний сільським головою ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він є сусідом ОСОБА_2, син третьої особи ОСОБА_2 давно поїхав, йому невідомо куди, ще коли жила його мати і з тих пір він його не бачив. Останній раз він його бачив минулої осені, коли приїхав з Польщі, останній розповідав, що там працює і там йому добре. В його присутності речі з будинку не брав, йому невідомо хто власник будинку. Відповідач приїздив на поминки після смерті матері весною 2018р.. Він підписував акт обстеження. Йому невідомо чи має відповідач інше житло. Відповідач був на поминках, але знову кудись поїхав і не жив у батька.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном.

Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. (Ст.383 ч.1 ЦК України, ст.150 Житлового кодексу Української РСР). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР члени сімї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку належить дружина, їх діти і батьки. Членами сімї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з власником будинку і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до наведених норм закону судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 1979р.н. не належить до членів сімї власника даного будинку - позивача по справі ОСОБА_1, та не є особою, яка постійно проживає з власником будинку та веде з ним спільне господарство. Та обставина, що відповідач значиться зареєстрованим у вказаному будинку, створює перешкоди власнику у здійсненні прав користування та розпорядження своїм майном.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 листопада 2016 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач більше року у вищевказаному будинку фактично не проживає, а тому цей факт в силу вищевказаної норми закону є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним будинком.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 72, 150, 156 ЖК Української РСР, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81,141, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 06 липня 1979року народження, таким, що втратив право на користування будинком № 7 по вул..Коцюбинського, в с.Кам'яна, Сторожинецького району, Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: