ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року

м.Суми

Справа №577/1699/15-ц

Номер провадження 22-ц/816/4957/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Орлова І. В. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сумського апеляційного суду цивільну справу № 577/1699/15-ц за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2016 року (суддя Кравченко В.О., дата складання повного тексту рішення не зазначена), -

в с т а н о в и в:

26 березня 2015 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 12808,60 гривень заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 01 вересня 2008 року з відповідачем було укладеного кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав 4700 гривень кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки позичальник взятих на себе зобов`язань з вчасного повернення кредиту не виконав, тому станом на 31 січня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 12808,60 гривень, яка складається з 4600,69 гривень боргу за кредитом, 5685,04 гривень боргу по процентам за користування кредитом, 1436,75 гривень пені та комісії, 500 гривень штрафу (фіксована частина) та 586,12 гривень штрафу (процентна складова), яку банк просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2016 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 01 вересня 2008 року у сумі 11722,48 гривень, що утворилася станом на 31 січня 2015 року, а також 222,94 гривень судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 02 лютого 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2016 року змінено в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 01 вересня 2008 року у розмірі 10155,34 гривень та 222,94 гривень судового збору.

Постановою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Сумської області від 02 лютого 2017 року в частині стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами скасовано, справу передано в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Оскільки постановою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року дану справу передано на новий розгляд до апеляційного суду в частині стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами, тому апеляційний суд рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2016 року в решті заявлених банком позовних вимог не переглядає.

Доводи апеляційної скарги в частині вирішених позовних вимог про стягнення боргу по процентам за користування кредитом зводяться до того, що суд не визначив розмір боргу по процентам за користування кредитом, по якому строк позовної давності сплив. Також вказується, що банк нарахував підвищені відсотки, що суперечить вимогам законодавства та порушує права позичальника як споживача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника АТ КБ «Приватбанк» Гакаля Р.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 5685,04 гривень заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами мотивоване тим, що після спливу 28 лютого 2010 року строку дії кредитної картки № НОМЕР_1 позичальнику була видана нова кредитна картка № НОМЕР_2 зі строком дії до 31 січня 2014 року, а згодом видана інша кредитна картка № НОМЕР_3 зі строком дії до 30 жовтня 2014 року, тобто дія укладеного 01 вересня 2008 року кредитного договору, зокрема дія умов щодо обов`язку відповідача сплачувати проценти за користування кредитними коштами, поновлювалась (пролонгувалась). При цьому, суд взяв до уваги Умови та Правила надання банківських послуг, як складову частину укладеного 01 вересня 2008 року кредитного договору, якими, зокрема, передбачена можливість продовження строку дії кредитного договору шляхом перевипуску кредитних карток.

Апеляційний суд з викладеними вище висновками суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 вересня 2008 року ОСОБА_1 підписав заяву № 067379542 про надання банківських послуг, а саме: 500 гривень кредитного ліміту на кредитну картку № НОМЕР_1 «Універсальна» зі строком дії до 28 лютого 2010 року, базовою процентною ставкою 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році та строком дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії кредитної картки.

Станом на 28 лютого 2010 року, тобто у останні день дії виданої ОСОБА_1 кредитної картки № НОМЕР_1 згідно з розрахунком заборгованість по процентам за користування кредитними коштами становила 11,46 гривень (т. 1 зворот а.с .4).

Верховний Суд у постанові від 25 вересня 2019 року у даній справі звернув увагу на те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Також Верховний Суд вказав, що згідно з випискою по особовому рахунку за платіжною карткою № НОМЕР_1 рахунок було відкрито 01 вересня 2009 року, а 22, 24 та 30 травня 2011 року відбулось підвищення кредитного ліміту до 4 700 гривень і останню транзакцію за вказаним рахунком було здійснено 31 січня 2015 року, однак в заяві на видачу кредиту вказано строк дії платіжної картки до лютого 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Отже, ураховуючи викладені у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року вказівки, а також те, що сторонами договору обумовлено строк кредитування, який відповідає строку дії кредитної картки № НОМЕР_1 , тому починаючи з 01 березня 2010 року банк не мав права нараховувати позичальнику проценти за користування кредитними коштами. Умов щодо пролонгації (продовження) дії укладеного між сторонами кредитного договору на тих самих або інших умовах заява позичальника № 067379542 не містить.

Додані до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг, в яких містяться умови щодо можливості пролонгації дії кредитного договору шляхом перевипуску кредитних карток, не можуть бути взяті до уваги, оскільки позичальником вони не підписані. Доказів на підтвердження того, що саме ці Умови та Правила надання банківських послуг розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву № 067379542, суду не надано. Про те, що ці умови на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку нарахування не доведено.

Отже, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, які знаходяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 01 вересня 2008 року шляхом підписання позичальником заяви № 067379542.

Таким чином, подальше нарахування банком боргу по процентам за користування кредитом за період з 01 березня 2010 року по 31 січня 2015 року на загальну суму 5673,58 гривень (5685,04 11,46) умовами укладеного між сторонами 01 вересня 2008 року кредитного договору, строк дії якого завершився 28 лютого 2010 року, не передбачено. Додаткові угоди щодо продовження строку дії кредитного договору на тих самих або інших умовах ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» не укладали.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не заявляв.

Отже, висновки суду першої інстанції стосовно наявності передбачених у кредитному договорі від 01 вересня 2008 року умов щодо права банку нараховувати проценти за користування кредитом з 01 березня 2010 року по 31 січня 2015 року на загальну суму 5673,58 гривень є помилковими, а тому рішення суду в цій частині на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 03 жовтня 2008 року по 28 лютого 2010 у розмірі 11,46 гривень.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом за Кредитним договором б/н від 01 вересня 2008 року скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по процентам за користування кредитом за Кредитним договором б/н від 01 вересня 2008 року за період з 03 жовтня 2008 року по 28 лютого 2010 у розмірі 11 (одинадцять гривень) 46 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Дата складення повного тексту постанови 06 грудня 2019 року.

Головуючий - І.В.Орлов (суддя-доповідач)

Судді: Т.А.Левченко

С.Г.Хвостик