Справа № 305/1197/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 березня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і ОСОБА_1,

за участю секретаря Микуляк Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рахівського районного суду від 05 червня 2018 року (у складі судді Бліщ О.Б.) за первісним позовом ОСОБА_2, яка діє від свого імені та як законний представник в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, до ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Рахівська районна державна адміністрація Закарпатської області в особі органу опіки та піклування Рахівської РДА, про визнання права користування житлом і вселення, та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, треті особи: виконавчий комітет Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області і Рахівська районна державна адміністрація Закарпатської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом і зняття із реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом у липні 2017 р.

Просила визнати за нею право користування жилими та нежилими приміщеннями житлового будинку № 3, його господарськими будівлями, надвірними спорудами та прибудовами, що розташовані по вул. Воззєднання у селищі Ясіня Рахівського району Закарпатської області, та вселити її, а також неповнолітню доньку ОСОБА_2 Сінді, ІНФОРМАЦІЯ_4, і малолітніх доньок: ОСОБА_2 Сабріну, ІНФОРМАЦІЯ_5, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, у вказаний житловий будинок та вирішити питання розподілу судових витрат.

Мотивує тим, що з 25.02.2006 р. до 11.07.2017 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей.

Після одруження стали спільно проживати в належному відповідачу будинку № 3 по вул. Воззєднання в селищі Ясіня Рахівського району.

06.02.2017 р. унаслідок чергової сварки з відповідачем, яку вдалося урегулювати лише за допомогою працівників поліції, вона з метою недопущення подальшої ескалації конфлікту перебралася тимчасово в будинок батьків по вул. Шандора Петефі, 15, у селищі Ясіня.

Повернувшись через декілька днів додому, вона виявила замінену серцевину замка вхідних дверей, унаслідок чого дістатися до житла не мала змоги.

Вважає, що такими незаконними діями відповідача порушуються її права та права дітей на користування житловими приміщеннями будинку.

У листопаді 2017 р. ОСОБА_6 предявив до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог: виконавчий комітет Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області та Рахівська РДА в особі органу опіки та піклування, зустрічний позов, у якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, селище Ясіня, вул. Воззєднання, № 3, і примусово зняти їх реєстраційного обліку в цьому житловому будинку.

Мотивує тим, що вказаний житловий будинок належить йому на праві приватної власності. Відповідачі зареєстровані в будинку, проте з лютого 2017 р. не проживають у ньому. Договору житлового найму між ним як власником і відповідачами не укладалося, знятися із реєстрації у добровільному порядку останні не бажають.

Вважає, що реєстрація відповідачів у будинку порушує його право приватної власності на житло.

Ухвалою Рахівського районного суду від 15.11.2017 р. указані позови обєднані в одне провадження.

Рішенням Рахівського районного суду від 05.06.2018 р. у задоволенні позовів відмовлено за недоведеністю.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати це рішення у частині відмови в задоволенні первісного позову та прийняти нову постанову про повне задоволення такого.

Посилається на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Узагальнені доводи скарги зводяться до того, що припинення сімейних відносин із відповідачем (як власником будинку) не позбавляє її та дітей права користування усіма приміщеннями житлового будинку за їх цільовим призначенням, однак останній перешкоджає цьому.

Решта змісту скарги зводиться до викладу позовних обставин справи та доречного і недоречного цитування норм житлового та цивільного законодавства.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення в оскарженій частині залишенню без змін, із таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні цього позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не надано жодних доказів про те, що її колишній чоловік ОСОБА_6, здійснює будь-які перешкоди в користуванні нею та їх спільними дітьми житловим будинком № 3 по вул. Воззєднання в селищі Ясіня Рахівського району, не допускає їх у житловий будинок, а також не надано доказів у підтвердження того, що вона пішла з будинку під час конфлікту, який було врегульовано за допомогою працівників поліції, як і не доведено самого факту конфлікту вказаного нею дня. Тобто, ОСОБА_2 не довела, що порушено її та дітей житлові права. Відомостей про те, що ОСОБА_2 разом із доньками була виселена з житлового будинку відповідача немає.

При цьому встановлено таке.

Сторони перебували з 25.02.2006 р. до 11.07.2017 р. у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей (доньок). Під час подружнього життя і на момент народження дітей сторони проживали в житловому будинку № 3 по вул. Воззєднання в селищі Ясіня Рахівського району. ОСОБА_2 прописана в указаному будинку дотепер, що не заперечується.

Згідно з витягом про державну реєстрацію прав № 31748941 від 21.10.2011 р. власником житлового будинку в порядку спадкування є відповідач (ОСОБА_6Д.).

ОСОБА_2 ствердила, що за останні місяці спільного проживання сторін у шлюбі сімейне життя не складалося із-за певних субєктивних причин, унаслідок чого між ними відбувались неодноразові сварки та непорозуміння. Під час одного з таких інцидентів (06.02.2017 р.) вона з дітьми тимчасово перебралася до своїх батьків.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через його відповідність установленим фактичним обставинам, що мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам, нормам матеріального та процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 367 ч.1 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Узагальнені доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки зводяться до питання (право користування житлом у статусі колишніх членів сімї власника будинку), яке по суті спірних правовідносин не заперечується, оскільки ОСОБА_6 (позивач за зустрічним позовом) рішення суду про відмову в задоволенні його позову не оскаржив, чим погодився із висновком суду про наявність такого у права у ОСОБА_2 та дітей.

Доказів перешкоджання у реалізації цього права остання не надала і таких під час судового розгляду справи не здобуто.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2.Рішення Рахівського районного суду від 05 червня 2018 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 29 березня 2019 р.

Судді: