ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року

м.Суми

Справа №591/6241/19

Номер провадження 22-ц/816/5250/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Орлова І. В.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Щербак Світлани Володимирівни на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 28 жовтня 2019 року в складі судді Грищенко О. В., постановленої у м. Суми, повний текст якої складений 28 жовтня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення права власності, визнання права власності та стягнення грошової компенсації.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 жовтня 2019 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення права власності, визнання права власності та стягнення грошової компенсації повернуто позивачу. При цьому, заявнику роз`яснено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленого законом.

Вказану ухвалу суду представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, у той же час, ч. 2 ст. 365 ЦК України, на яку суд послався, як на підставу повернення позову, регулює питання вирішення по суті заявлених позовних вимог про припинення права на частку у спільному майні, тому попереднє внесення вартості цієї частки не має правового значення при відкритті провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому, посилаючись на ст. ст. 364, 365, 370 ЦК України, просила:

- припинити право власності ОСОБА_2 на 1/5 частку у квартирі за АДРЕСА_1 ;

- визнати за нею право власності на 1/5 частку у квартирі за АДРЕСА_1 ;

- стягнути з неї на користь відповідача ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/5 частки спірної квартири в розмірі 113620 грн (а.с. 2 3).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 жовтня 2019 року матеріали позовної заяви залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: внесення вартості 1/5 частки спірного нерухомого майна на депозитний рахунок суду з метою дотримання вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України.

Постановляючи оскаржену ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не усунула недоліків позовної заяви, про які було вказано в ухвалі суду від 28 жовтня 2019 року про залишення позовної заяви без руху. Зокрема, як вказав суд, позивач не надала квитанції про внесення нею вартості 1/5 частки на депозитний рахунок суду.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду не може погодитись з наступних підстав.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

У ч.ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України йдеться про те, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як зазначено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун`єш Діаш проти Португалії).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії).

Безпідставне повернення позовної заяви не забезпечує права на справедливий і публічний розгляд справи впродовж розумного строку.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, на думку колегії суддів, є підстави вважати, що умовою для повернення позовної заяви позивачеві на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України є її невідповідність вимогам щодо змісту і форми, встановленим у ст.ст.175 та 177 ЦПК України. Разом з тим, вказані норми процесуального права не містять вимог щодо обов`язкового внесення позивачем вартості спірної частки на депозитний рахунок суду одночасно з поданням до суду позовної заяви.

Ураховуючи те, що спірні правовідносини щодо припинення права на частку у спільному майні регулюються ст. 365 ЦК України, тому саме при вирішенні по суті заявлених позовних вимог буде мати правове значення факт внесення позивачем вартості частки майна на депозитний рахунок суду, а не під час вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що в суду першої інстанції були відсутні правові підстави для залишення без руху позовної заяви та повернення її позивачу ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року у зв`язку з не усуненням недоліків.

Ураховуючи викладене, посилання в апеляційній скарзі на ті обставини, що суд безпідставно повернув матеріали позовної заяви на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України заслуговують на увагу колегії суддів та є підставою для скасування ухвали суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала, яка перешкоджає подальшому провадженню, постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона на підставі ст. 379 ч. 1 п. 4 ЦПК України підлягає скасуванню, а питання про відкриття провадження у справі слід передати на новий розгляд до місцевого суду, що свідчить про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Щербак Світлани Володимирівни задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 28 жовтня 2019 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення права власності, визнання права власності та стягнення грошової компенсації скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: Т.А. Левченко

І.В. Орлов