ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 741/267/18

Головуючий у першій інстанції - Киреєв О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1445/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

суддів: Бобрової І.О., Мамонової О.Є.,

сторони: позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 (правонаступник - ОСОБА_2 ),

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2019 року (місце ухвалення - м. Носівка, дата складання повного тексту - 09.09.2019) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунутвання позову посилалсь на те, що у 2013 році між сторонами було укладено договір за ямовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 5700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, проте відповідач у порушення умов кредитного договору зобов`язання належним чином не виконав у зв`язку з чим станом на 31.01.2018 має заборгованість. У позові позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 108264,64 грн. за кредитним договором № б/н від 06.11.2013, яка складається з: 5694,01 грн - заборгованість за кредитом; 92898,99 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4039,99 грн - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 5131,65 грн - штраф (процентна складова). Судові витати у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою Носівського районного суду від 16.10.2018 залучено до участі у справі ОСОБА_2 , як правонаступника ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Носівського районного суду від 09.09.2019 у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 06.11.2013 - відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що банком в порушення строків визначених ст. 1281 ЦК України пред`явлено вимоги до спадкоємців, що є підставою для відмови в задоволенні позову, при цьому суд послався на висновок викладений у постанові ВСУ від 12.04.2017 у справі № 6-2962цс16.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник АТ КБ «ПриватБанк» Крилова О.Л. подала апеляційну скаргу, в яій просить скасувати рішення місцевого суду від 09.09.2019, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

За доводами апеляційнї скарги оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, з порушенням норм процесуального і матеріального права.

У скарзі заявник посилається, що позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. У 2014 році боржник помер, спадщину після смерті останнього прийняв його син ОСОБА_2 , таким чином зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини.

За доводами скарги судом першої інстанції не було враховано, що позивач на стадії зупинення провадження у справі вже пред`явив вимогу до спадкоємця, оскільки лише після отримання відомостей судом про спадкоємця він міг бути залучений судом в якості відповідача, і сама кредиторська вимога до спадкоємця вже мала місце за обставин розгляду справи.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково враховуючи наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг, ОСОБА_1 0611.2013 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої банк надав банківські послуги в сумі 5700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Матеріали справи містять розрахунок заборгованості за договором, згідно якого станом на 31.01.2018 утворилась заборгованість у розмірі 108264, 64 грн, яка складається з: 5694,01 грн - заборгованість за кредитом; 92898,99 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4039,99 грн - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 5131,65 грн - штраф (процентна складова).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 194 від 16.09.2014 (а.с. 62), копією свідоцтва про смерть (а.с. 78).

Згідно копії спадкової справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 після смерті свого батька ОСОБА_1 , звернувся з заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області (а.с. 75).

Проте, матеріали справи не містять відомостей про отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою Носівського районного суду від 16.10.2018 залучено до участі у справі ОСОБА_2 , як правонаступника ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 91).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що банком в порушення строків визначених ст. 1281 ЦК України пред`явлено вимоги до спадкоємців, що є підставою для відмови в задоволенні позову, при цьому суд послався на висновок викладений у постанові ВСУ від 12.04.2017 у справі № 6-2962цс16.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З аналізу п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини.

У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У ст. 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки.

Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом.

Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом.

Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства.

Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

За змістом ч. 1 ст. 42, ст. 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

У ст. 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою ст. 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень ч. 1, 2, 4 ст. 25, ч. 1 ст. 26 ЦК України та ч. 2 ст. 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач - фізична особа у справі має бути живим, мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

При цьому норма ст. 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених п. 1-8 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.06.2019 у справі № 185/998/16-ц.

Апеляційним судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 78), що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 19.02.2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» поштовою кореспонденцією до суду першої інстанції направив позовну заяву з вимогою до ОСОБА_1 повернення боргу (а.с. 42), судом зареєстровано 21.02.2018 (а.с. 2).

Як вбачається, на час пред`явлення банком до суду позову відповідач ОСОБА_1 помер.

Таким чином, суд першої інстанції не повинен був відкривати провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк», яке звернулося до суду з позовом до померлої особи.

Відкривши провадження у справі, суд мав його закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки чинним цивільним процесуальним законом не передбачено судового врегулювання спору з особою, яка на час звернення до суду померла.

На вищевказані норми процесуального права суд першої інстанції уваги не звернув та помилково розглянув справу по суті з порушенням вказаних норм процесуального права, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 377 ЦПК України є підставою для скасування заочного рішення Носівського районного суду від 09.09.2019 із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ст.ст. 367, 374, 377 ч. 1, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2019 року - скасувати, провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.12.2019.

Головуючий Судді :