Справа № 484/4582/18
Провадження № 2/484/196/19
Рішення

іменем України

(заочне)

25.03.2019 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Максютенко О.А.

при секретарі судового засідання - Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа : ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на проживання

встановив:

10.10.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на проживання.

Позовні вимоги мотивувала тим, що їй на підставі договору дарування житлового будинку від 19.02.1982 року посвідченого державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Сімоновою О.І. зареєстрованого в реєстрі за № 448 належить 1/2 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_4 є співвласником вказаного житлового будинку на підставі того ж договору дарування.

У вказаному житловому будинку зареєстрований її син ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - його дружина.

У 2014 році відповідачі змінили своє постійне місце проживання, однак не знялись з реєстраційного обліку в належному позивачці будинку.

Те, що відповідачі не проживають за вказаною адресою з січня 2014 року підтверджується актом голови квартального комітету № 62 від 08.10.2018 р.

Позивач в теперішній час хоче оформити субсидію на житлово-комунальні послуги , однак прописка в будинку сина та невістки перешкождає їй це зробити, оскільки відповідачі по справі не надають даних про свій заробіток та не знімається з реєстраційного обліку в належному їй будинку добровільно, в зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно і належним чином, у відповідності до ст. 130 ЦПК України. Заперечень на позов не надали.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що власниками житлового будинку № АДРЕСА_1 на підставі договору дарування житлового будинку від 19.02.1982 року, посвідченого нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори, Сімоновою О.І. зареєстровано в реєстрі за № 448 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Згідно акту від 08.10.2018 року складеного головою квартального комітету № 62 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають за місцем реєстрації з січня 2014 року та по теперішній час .

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом зазначених норм право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Разом з цим згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначені норми матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до ст. 107 ЖК України та роз'яснень викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.1985 року, наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.

Судом встановлено, що відповідачі з січня 2014 року не проживають в спірному житловому будинку, тобто понад рік, підстав для продовження терміну зберігання за ними права користування спірним житловим будинком, передбачених ст. 71 ЖК України немає, їх особистих речей в житловому приміщенні немає, що свідчить про втрату ними інтересу до спірного житлового будинку як до свого постійного місця проживання, тому відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим будинком № 34, що знаходиться по вул. Бебеля в м. Первомайську Миколаївської області, тому є підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд

вирішив :

позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП - н/в), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП- н/в), третя особа ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: