Справа № 359/6500/18
Провадження № 2/359/593/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Степаненко А.О.,

за участю представника

позивача - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4, орган опіки та піклування Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, -

В С Т А Н О В И В :

16.08.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просив: - зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_5 його будинком №4 по провул. ІІІ-й Огородній, в м.Борисполі Київської області, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, а саме: відкрити дверний прохід між кімнатами 1-6 та 1-7 згідно технічного плану; - заборонити ОСОБА_2 без письмової згоди ОСОБА_3 вчиняти будь-які перебудови чи переобладнання в будинку №4 по провул. ІІІ-й Огородній в м.Борисполі Київської області; - надати в користування ОСОБА_2 згідно технічного плану приміщення житлова кімната 1-5 площею 23,7 кв.м. в будинку №4 по провул. ІІІ-й Огородній в м. Борисполі Київської області (а.с.3-5).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 квітня 1986 року він одружився з ОСОБА_4, у якою на час одруження був син ОСОБА_6, відповідач у справі. Позивач зазначає, що у шлюбі була отримана земельна ділянка та побудований будинок, право власності на який 24 червня 1994 року зареєстровано за позивачем. Також зазначив, що відповідач з сімєю проживає в будинку, якому виділили велику кімнату, згідно технічного плану це приміщення 1-5 площа 23,7 кв.м. Відповідач користувався вказаною кімнатою, проте хоче забрати в своє користування ще одну кімнату згідно технічного плану кімната 1-6, яку займає хвора дружина позивача. Так, позивач зазначив, що дружина захворіла і з листопада 2015 року знаходиться на обліку в психіатра, з 21.04.2016 їй надано першу групу інвалідності, потребує постійного догляду. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №172ц від 13.02.2016 дружина позивача ОСОБА_4 страждає на деменцію внаслідок хвороби Альцгеймера, за своїм психічним станом розуміти значення своїх дій та керувати ними не може.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2016 визнано його дружину недієздатною та встановлено над нею опіку, позивачем призначено опікуном. Позивач зазначає, що дружина постійно знаходиться під його наглядом, займає кімнату згідно технічного плану 1-6, він знаходиться рядом в кімнаті 1-7, і таке розміщення є зручним, оскільки вхід в кімнату, яку займає дружина, через кімнату, яку займає позивач, що дає можливість, особливо в нічний час, контролювати її поведінку. Позивач стверджує, що через негаразди з сімєю сина, дружина якого провокує його на скандали, він не раз звертався в правоохоронні органи. Відповідач зайняв кімнату, в якій знаходилась дружина позивача, не подумавши, що це буде незручно для матері відповідача, а також самовільно без його згоди робить перепланування в будинку. Внаслідок цього позивач вимушений звернутись до суду для усунення перешкод у здійсненні права на користування та розпорядження належним йому майном.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 29 серпня 2018 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.28).

Ухвалою суду від 09 листопада 2018 року в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, залучено співвласника будинку - ОСОБА_4, а також орган опіки та піклування Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради (а.с.38-39).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 повністю підтримала заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив про те, що усі перебудови в будинку здійснені з дозволу позивача. Він з родиною проживає в будинку позивача, співвласником якого є його хвора матір. Вони з родиною займали кімнати 1.5 та 1.3. В них була домовленість, що він займе кімнати 1.5 та 1.6, для чого обладнати прохід між кімнатами та закриті дверний прохід між кімнатами 1.6 та 1.7. На виконання цієї усної домовленості, в той час , як позивач був на роботі, вони винесли речі з кімнати 1.6 та закрили дверний прохід між кімнатами 1.6 та 1.7. Власне житло не придатне для проживання, на даний час в ньому здійснюється ремонт. Позов не визнає тому, що позивач до сварки погоджувався на переобладнання.

Треті особи ОСОБА_4, представник Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради в призначене суде засідання не явились. В підготовчому засіданні представник органу опіки та піклування позов підтримав.

Заслухавши представника позивача, відповідача, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи та надані сторонами документи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема у ст.82 цього Кодексу.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог ч.2 та 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а також, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 02.02.1988 №20а «Про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності» позивачу ОСОБА_3 було надано в безстрокове користування земельної ділянки в м.Бориспіль по вул. ІІІ провул. Городньому, 4 (а.с.10).

15 лютого 1988 року між виконавчим комітетом Бориспільської міської ради та позивачем ОСОБА_3 був укладений Договорів про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності, який 27 травня 1988 року був посвідчений нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, за змістом якого позивачу відповідно до вищевказаного рішення виконкому Бориспільської міської ради №20а від 02.02.1988 року, подається земельна ділянка в безстрокове користування до будівництва жилого будинку №4 по ІІІ провул. Огородньому, а позивач ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання побудувати одноповерховий цегляний будинок, а також зазначені в ньому надвірні будівлі (а.с.12-13).

Згідно з довідкою, виданою Бориспільським міжміським бюро технічної інвентаризації, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності від 15.02.1988 року, посвідченого Бориспільською держнотконторою 27.05.1988 року, реєстровий №1341, за позивачем ОСОБА_3 на праві власності цілий жилий будинок №4 по ІІІ провул. Огородній в м. Борисполі Київської області (а.с.11).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №673130 позивачу ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0600га, розташована за адресою: Київська область, м.Бориспіль, ІІІ провул.Огородній, буд.4, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, з кадастровим номером :09:0420013 (а.с.14).

Зазначене нерухоме майно було набуто позивачем у шлюбі з ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище -Бойко) ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІБК-286725 від 24 квітня 1986 року, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.19-на звороті,.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було визнано недієздатною та встановлено над нею опіку, призначено позивача ОСОБА_3 опікуном недієздатної дружини ОСОБА_4

Згідно з даними відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС України в київській області (а.с.26 на звороті) відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 16.10.1996 року значиться зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_3 по ІІІ провул. Огородній, 4 в м. Борисполі, в належному позивачу будинку.

Згідно з даними технічного паспорта на жилий будинок індивідуального житлового фонду по ІІ провул. Огородньому, 4, виготовленому 20.07.1994 року (а.с.15-17) жилий будинок 1988 року забудови складається з 4-х жилих кімнат: 1.3 площею 11,9 кв.м., 1.5 площею 23,7 кв.м., 1.6 площею 12,5 кв.м., 1.7 площею 12.1 кв.м. (а.с.16,17).

Згідно з поверховим планом будинку жилі кімнати 1.6 площею 12,5 кв.м. та 1.7 площею 12.1 кв.м. є суміжними кімнатами, вхід в жилу кімнату 1.6 здійснюється через жилу кімнату 1.7 (а.с.16).

Як визнано сторонами, та підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10, позивач з дружиною займав вищевказані жилі кімнати 1.6 площею 12,5 кв.м. та 1.7 площею 12.1 кв.м., в той час, як визнано відповідачем ОСОБА_2, він з родиною займав жилі кімнати . 1.5 площею 23,7 кв.м. та 1.3 площею 11,9 кв.м..

Відповідачем ОСОБА_2 визнано та підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 підтверджується, що відповідач здійснив переобладнання в належному позивачу будинку та закрив дверний прохід між жилими кімнатами 1.6 площею 12,5 кв.м. та 1.7 площею 12.1 кв.м. Крім того, відповідачем визнано, що він звільнив спірну кімнату 1.6 кв.м. від належних позивачу та його дружині ОСОБА_4 речей.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1,2 та 3 ст.156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому поряд

Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Встановлено, що письмовий договір щодо порядку користування належним позивачу жилим приміщенням відповідачем ОСОБА_2 та членами його родини, не укладався.

Будь-яких належних доказів, що відповідач ОСОБА_2 отримав згоду власників будинку, зокрема позивача, на зміну порядку користування жилими приміщеннями будинку, а також на будь-які переобладнання в будинку, зокрема закладення дверного проходу між кімнатами 1.6 та 1.7, з метою зміни такого користування, суду надано не було.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч. 2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення . С уд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що необхідно усунути перешкоди позивачу в користуванні належним йому жилим будинком: зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні будинку, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, а саме: відкрити дверний прохід між кімнатами 1-6 та 1-7 згідно технічного плану, та заборонити відповідачу без письмової згоди вчиняти будь-які перебудови чи переобладнання в будинку, а також, враховуючи волю позивача надати відповідачу в користування визначену позивачем житлову кімнату 1-5. На думку суду, таке рішення буде ефективним способом захисту порушених прав позивача.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1057 гривень 20 копійок (а.с.1,2), підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,258,259,263-265,266 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_5 його будинком №4 по вул..Словянській (провул. ІІІ-й Огородній) в м.Борисполі Київської області, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, а саме: відкрити дверний прохід між кімнатами 1-6 та 1-7 згідно технічного плану, та заборонити ОСОБА_2 без письмової згоди ОСОБА_3 вчиняти будь-які перебудови чи переобладнання в будинку №4 по вул..Словянській (провул. ІІІ-й Огородній) в м.Борисполі Київської області.

Надати в користування ОСОБА_2 згідно технічного плану приміщення житлова кімната 1-5 площею 23,7 кв.м. в будинку №4 по вул..Словянській (провул. ІІІ-й Огородній) в м.Борисполі Київської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1057 гривень 20 копійок (одна тисяча пятдесят сім гривень двадцять копійок).

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5 (провул. ІІІ-й Огородній), буд.4.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5 (провул. ІІІ-й Огородній), буд.4.

Треті особи: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5 (провул. ІІІ-й Огородній), буд.4;

- Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради, код ЄДРПОУ, 03190797, адреса місцезнаходження: Київська область, м.Бориспіль, вул.Головатого, 4.

Повний текст рішення виготовлений 25.02.2019.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів