Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2019 Справа №607/16873/18

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

учасників справи

представник позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору садівниче товариство робітників і службовців ОСОБА_4 відділення Львівської з.д., Перша ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору садівниче товариство робітників і службовців ОСОБА_4 відділення Львівської з.д., Перша ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 20.11.2011 померла мати ОСОБА_5, яка до дня смерті була власником та користувалась садовим будинком № 102 по вул. Дачній у м. Тернопіль та земельною ділянкою. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори м. Тернополя постановою від 15.03.2016 надав їй відмову у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок інше спадкове майно вона оформила. Відповідно до технічного паспорту на будинок № 102 вул. Дачній у м. Тернопіль від 13.01.1992 власником садового будинку є ОСОБА_5, садовий будинок містить кухню, кімнату, підвал а також на земельній ділянці є три сараї. Вона не може оформити спадщину у нотаріуса через відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно, та через те, що покійна мати до дня смерті не оформила спадкове майно. Реєстрація права власності була проведена 13.01. 1992 у відповідності до на той час діючого законодавства, проте і правовстановлюючий документ було втрачено. Інших спадкоємців по справі немає.

У звязку з не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та визнати факт належності на праві приватної власності її померлій матері ОСОБА_5 садовий будинок №102 по вул.. Дачні у м. Тернополі із господарськими спорудами та визнати за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за закономна садовий будинок №102 по вул. Дачні у м. Тернопіль із житловими спорудами.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві, та просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради подав відзив на позов в якому позов не визнав та зазначив, що позивач здійснив підмінну понять житловий і садовий будинок, що значно відрізняються за своє суттю ті процедурою оформлення права власності. Позивачем не долучений ні документ про присвоєння адресного номеру, ні документ, який би підтверджував виділення земельної ділянки гр.ОСОБА_5. Також просить суд, звернути увагу і на той факт, що в своїй позовній заяві позивач стверджує, що реєстрація права власності на спірне майно була проведена 13.01.1992, проте на сьогоднішній день правовстановлюючий документ втрачено. Однак, згідно норм чинного законодавства, якщо позивачу було відомо про втрату правовстановлюючого документа на обєкт нерухомого майна реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, позивач мав право на звернення до органів державної реєстрації про повторну видачу свідоцтва про право власності подаючи такі документи: копія примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно; оголошення про втрату документа у друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє імя виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа). Враховуючи наведене, державна реєстрація прав проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав в інформаційних системах, державна реєстрація прав в яких здійснювалася до 01.01.2013 або на паперових носіях інформації, ведення яких здійснювалося підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Судом до участі у справі залучено третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору садівниче товариство робітників і службовців ОСОБА_4 відділення Львівської з.д., Перша ОСОБА_4 державна нотаріальна контора.

Представник садівничого товариства робітників і службовців ОСОБА_4 відділення Львівської з.д. в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник Першої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі.

При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД № 125995, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_4 міського управління юстиції Тернопільської області, 20 листопада 2011 року померла мати позивача ОСОБА_5, актовий запис про смерть за № 1493.

Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на спадкове майно: 1/3 частки квартири №39, розташованої в будинку №3 по вул. Гетамана ОСОБА_6 в місті Тернополі та грошові вклади з нарахованими на них відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються на рахунках ПАТ «Ощадбанк».

Спадкоємцем за законом на майно померлої ОСОБА_5 являється її донька ОСОБА_3, інших спадкоємців немає.

На вищевказане майно позивачу було видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.08.2012 та від 18.07.2012.

Також позивач звернувся до Першої тернопільської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок №102 по вул. Дачні у м. Тернопіль із житловими спорудами.

15.03.2016 державний нотаріус Першої тернопільської державної нотаріальної контори видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з тих підстав, що відсутній документ про право власності на нерухоме майно та технічний паспорт.

Як слідує із довідки садівничого товариства робітників і службовців ОСОБА_4 відділення Львівської з.д. №2 ввід 18.02.2012, ОСОБА_5 дійсно являлася членом даного товариства і користувалася земельною ділянкою по вул. Дачна, №102, для ведення садівництва. На земельній ділянці, розташований: садовий будинок та господарські споруди та багаторічні насадження.

Відповідно до статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

При цьому відповідно до частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Отже, на відміну від об'єктів цивільних прав (речей, майна, майнових прав тощо), об'єктами спадщини за ЦК України 2003 року є права та обов'язки, в тому числі об'єкти цивільних прав, які належали особі на час смерті, право власності або права за договором, якщо ці права не пов'язані з особою спадкодавця.

Стаття 331 ЦК України в редакції до часу смерті встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З моменту прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації виникає і право власності на цей об'єкт, яке може бути об'єктом спадкування.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом не взято до уваги копію технічного паспорту на садовий будинок по вул. Дачна, 102, м. Тернопіль, оскільки позивач не подав оригіналу даного технічного паспорту.

Згідно із статями 80 і 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи надані сторонами докази, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд вважає, що посилання позивача на ті обставини, що до складу спадщини входить садовий будинок по вул. Дачна, 102, м. Тернопіль, який належав спадкодавцеві є безпідставним, оскільки позивачем не доведено коли саме та ким було споруджено спірну будівлю, який порядок набуття права власності на об'єкти новозбудованого нерухомого майна існував на той час.

Також позивач не подав доказів про надання ОСОБА_5 земельної ділянки по вул. Дачна, 102, м. Тернопіль, для садівництва та дозволу на будівництво садового будинку.

Відповідно до частини пятої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших, не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Стаття 392 ЦК України про визнання права власності не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, суд вважає, що судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 10 - 13, 76-82, 89, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, статтями 15, 16, 20, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору садівниче товариство робітників і службовців ОСОБА_4 відділення Львівської з.д., Перша ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідачі: ОСОБА_4 міська рада, місцезнаходження: вулиця Листопадова, буд. 5, м. Тернопіль, код Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій: 34334305.

Треті особи: Садівниче товариство робітників і службовців ОСОБА_4 відділення Львівської з.д., місцезнаходження: вул. Київська ОСОБА_7 Тарнавського, буд. 9. М. Тернопіль.

Перша ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул.. Коперніка, буд. 1, м. Тернопіль.

Повний текст рішення суду складено 25 березня 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_8