Справа № 149/2103/19
Провадження №2/149/681/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.11.2019 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревича М.Г.,

при секретарі Паламарчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Хмільницької міської ради про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2019 року позивачі звернулися до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом до Хмільницької міської ради про визнання права власності на майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 червня 2005 року Хмільницькою міською радою, товариству з обмеженою відповідальністю «Хмільникхлібопродукт» було виділено в окремий об`єкт 6/100 частин майнового комплексу, що знаходився по АДРЕСА_1 з присвоєнням виділеному об`єкту нової адреси - АДРЕСА_1 .

14 грудня 2008 року між ТОВ «Хмільникхлібопродукт» та ОСОБА_1 було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу частини господарського складу (під літерою «І») площею 244,0 кв.м., частини тарного складу (під літерою «Ж») площею 212,2 кв.м. та частини земельної ділянки площею 0,1439 га, які знаходяться по АДРЕСА_1 .

На виконання досягнутої домовленості товариство з обмеженою відповідальністю «Хмільникхлібопродукт» передало, а ОСОБА_1 прийняв та повністю оплатив вищезазначене нерухоме майно.

Згідно рішення третейського суду за ОСОБА_1 було визнано право власності на частину господарського складу (під літерою «I») площею 244,0 кв.м., частину тарного складу (під літерою «Ж») площею 212,2 кв.м. та частину земельної ділянки площею 0,1439 га, які знаходяться по АДРЕСА_1 , яке було належним чином зареєстроване.

У січні 2012 року впала покрівля тарного складу, внаслідок чого і сам склад частково зруйнувався. На відбудову складу були необхідні кошти, а тому ОСОБА_1 вирішив продати частину тарного складу разом із частиною земельної ділянки щоб за отримані від продажу кошти, здійснити ремонт будівлі.

15 жовтня 2014 року ОСОБА_1 було укладено із ОСОБА_2 договір купівлі-продажу частини незавершеного будівництвом тарного складу та земельної ділянки, а рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року вищезазначений договір купівлі-продажу частини незавершеного будівництвом тарного складу, було визнано дійсним.

26 січня 2018 року, рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради за № 8 про зміну та присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна, належній ОСОБА_1 земельній ділянці площею 0,1263 га було присвоєно кадастровий номер - :00:004:0782 та нову поштову адресу - АДРЕСА_1 .

В подальшому, вже після завершення відбудови складу, сертифікованими спеціалістами з технічного нагляду та інвентаризації нерухомого майна було виготовлено технічний паспорт на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 , однак у технічному паспорті зазначилося, що приміщення під літерою «Ж» (яке належало ОСОБА_1 і раніше, а було ним тільки відбудовано) на 65% збудовано самочинно.

Дана обставина, позбавляє позивачів можливості ввести вже побудоване приміщення в експлуатацію та оформити на нього право власності належним чином. У зв`язку із чи позивачі вимушені звернутися із даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 13.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засіданні.

23.08.2019 року відповідач Хмільницька міська рада суду надала відзив на позовну заяву в якому просить суд у задоволенні позовних вимоги відмовити, оскільки із наданих документів неможливо від слідкувати розміщення самовільного зведеного майна, а саме чи самовільно зведене майно знаходиться, саме на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності.

Ухвалою суду від 11.11.2019 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи до судового розгляду.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача Хмільницької міської ради в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог покладаються на розсуд суду.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив, що 30 червня 2005 року Хмільницькою міською радою, згідно рішення виконавчого комітету за № 257, товариству з обмеженою відповідальністю «Хмільникхлібопродукт» було виділено в окремий об`єкт 6/100 частин майнового комплексу, що знаходився по АДРЕСА_1 з присвоєнням виділеному об`єкту нової адреси - АДРЕСА_1 та дозволено оформити право приватної власності та видати свідоцтво про право власності на будівлі, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а саме на: господарський склад (літера «I»), загальною площею 507,8 кв.м. i тарний склад (літера «Ж»), загальною площею 358,8 кв.м. (а.с.7)

У відповідності до рішення постійно діючого третейського суду при юридичній асоціації «Арбітраж» від 09.01.2019 року справа №2-09 визнано договір купівлі від 14 грудня 2008 року між ТОВ «Хмільникхлібопродукт» та ОСОБА_1 на частину господарського складу продажу частини господарського складу (під літерою «І») площею 244,0 кв.м., частини тарного складу (під літерою «Ж») площею 212,2 кв.м. та частини земельної ділянки площею 0,1439 га, які знаходяться по АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на частину господарського складу (літ. І) площею 244,0 м2 та частину тарного складу (під літерою «Ж») площею 212,2 кв.м. , що становить Ѕ частину від цілого об`єкту. (а.с.8)

Право власності ОСОБА_1 на вищезазначене нерухоме майно належним чином було зареєстроване та записане в реєстрову книгу, що підтверджується реєстраційним посвідченням КП «BOOБTI» від 13 січня 2009 року.(а.с.9)

Внаслідок негоди, у січні 2012 року впала покрівля тарного складу, внаслідок чого і сам склад частково зруйнувався. На відбудову складу були необхідні кошти, а тому ОСОБА_1 вирішив продати частину тарного складу разом із частиною земельної ділянки щоб за отримані від продажу кошти, здійснити ремонт будівлі. При таких обставинах ОСОБА_1 звернувся до приватного проектно-вишукувального підприємства «Еководземпроект» для поділу належної йому земельної ділянки площею 0,1439 га на дві земельні ділянки: ділянку «1» - площею 0,0176 га та ділянку «2» - площею 0,1263 га. (а.с.10-30)

15 жовтня 2014 року ОСОБА_1 було укладено із ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу частини незавершеного будівництва тарного складу та земельної ділянки, та рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року вищезазначений договір купівлі-продажу частини незавершеного будівництва тарного складу, було визнано дійсним.(а.с.31)

Після завершення відбудови складу, сертифікованими спеціалістами з технічного нагляду та інвентаризації нерухомого майна було виготовлено технічний паспорт на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 , однак у технічному паспорті зазначалося, що приміщення під літерою «Ж» (яке належало ОСОБА_1 і раніше, а було ним тільки відбудовано) на 65% збудовано самочинно. (а.с.32-54)

02 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Хмільницької міської ради із заявою про прийняття в експлуатацію гаражу «Ж», який розташований по АДРЕСА_1 . Вже 05 липня 2019 року Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Хмільницької міської ради Рибаку Миколі Миколайовичу була надана відповідь за № 12-24/554, згідно якої у прийнятті в експлуатацію гаражу «Ж» йому було відмовлено.(а.с.55)

У відповідності до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 18.10.2019 року, земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:1031, площею 0,0176 га яка знаходиться по АДРЕСА_1 та на якій розташована будівля товарного складу, належить ОСОБА_2 (а.с.104-106)

У відповідності до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 04.10.2019 року, земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:1032, площею 0,1263 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та на якій розташована будівля товарного складу, належить ОСОБА_1 (107-110)

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно норм ст. 16 ч. 1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм i правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

Відповідно до частини п`ятої статті 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб.

Положеннями ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, що не буде суперечити вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.

На підставі ст. ст. 16, 328, 376, ЦК України, керуючись ст. ст. 23, 223, 258-259, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 45/100 частин будівлі колишнього тарного складу (на даний час - гаражу), розташованого по АДРЕСА_1 (згідно технічного паспорта - об`єкт «Ж»).

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/100 частин будівлі колишнього тарного складу (на даний час - гаражу), розташованого по АДРЕСА_1 (згідно технічного паспорта - об`єкт «Ж»).

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Войнаревич М. Г.