Дата документу 26.03.2019
Справа № 320/9922/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Калугіної І.О.,

при секретарі Горбань Н.А.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи: Мелітопольський міський відділ Державної міграційної служби України, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи: Мелітопольський міський відділ Державної міграційної служби України, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні представником позивача в усній формі було заявлено клопотання про витребування з КП «ММБТІ» та відділу державної реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області даних про належність нерухомого майна, а саме будинку № 42 по вул. Річній в м. Мелітополь Запорізької області, ОСОБА_2

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, відповідно до якої вважає, що залучення в якості третьої особи органів міграційної служби є недоцільним, оскільки останні не здійснюють реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, вислухавши доводи клопотання представника позивача, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинне бути подане в трок, зазначений у частинах другій та третій ст.. 83 ЦПК. Якщо клопотання подане із порушенням цих строків, суд залишає його без задоволення. Отже клопотання про витребування доказів судом повинне бути подано до суду позивачем разом із позовною заявою.

Крім того, в такому клопотанні, серед іншого, повинно бути зазначено підстави, з яких випливає, що цей доках має відповідна особа, а також вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та причини неможливості самостійного отримання доказу.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Системний аналіз вищевказаних норм вказує на те, що право сторони у сприянні судом щодо збирання доказів виникає у випадку, якщо сторонами були здійснені дії, спрямовані на їх отримання, однак такі дії з обєктивних причин не призвели до бажаного результату.

Втім, представником позивача не було дотримано вказаних приписів, зокрема не подано письмового клопотання про витребування доказів у встановлені законом строки, не обґрунтовано причини несвоєчасного звернення до суду з таким клопотанням, не зазначено причин неможливості отримання даного доказу самостійно, а також здійснення заходів щодо його отримання, більш того представником позивача в судовому засіданні зазначено, що взагалі ним будь яких заходів для отримання зазначеного доказу не вживалися. Крім того, представник позивача не міг чітко визначитися з особою, в розпорядженні якої знаходиться відповідний доказ. Крім того, не зважаючи на те, що ЦПК України не містить вимоги щодо письмової форми клопотання про витребування доказів судом, втім це випливає зі змісту ст..ст. 83-84 ЦПК, представником позивача така форма клопотання не була дотримана.

Слід зазначити, що позивач скористалась правом на правову допомогу, уклавши договір з адвокатом, та який в силу своїх професійних обовязків обізнаний в процесуальному порядку отримання доказів.

За таких підстав, суд вважає необхідним залишити клопотання без задоволення.

Керуючись ст.ст. 83,84, 223, 258, 260, 261, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача адвоката ОСОБА_1 про витребування доказів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.О.Калугіна