Справа № 153/711/18
Провадження № 22-ц/801/452/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дзерин М. М.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 рокуСправа № 153/711/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Копаничук С.Г.

суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.

при секретарі Богацькій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 06.12.2018 року, ухвалене о 11 год.37 хв. у приміщенні Ямпільського районного суддею Дзерин М.М. ,повний текст якого складено 14.12.2018 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про визнання незаконним і скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення ,відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

В травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним і скасування наказу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» №79-к від 08.02.2018 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Послався на те, що наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани ,позбавлення премії за січень 2018 року та не застосування заходів заохочення протягом строку дії стягнення, є незаконним. Зазначив, що факт дисциплінарного проступку у вигляді порушення трудової дисципліни не мав місце, оскільки будь-яких порушень трудової дисципліни він не допускав, що вбачається з його пояснень. Вказав, що в наказі не зазначено, в чому саме полягало порушення ним трудової дисципліни. Участь в перевірці знань входить у його функціональні обов'язки. Також зазначив, що пропущені строки притягнення його до відповідальності, оскільки підставою для застосування стягнення стало недотримання законодавства про використання коштів на відрядження та автотранспорту на підставі висновку від 06.11.2017 року та акт позапланової перевірки по окремим питанням діяльності від 31.01.2018 року. Факти виявлені у висновку від 06.11.2017 року не можуть лягти в основу дисциплінарного стягнення за пропуском місячного строку з дня виявлення . Щодо акту перевірки від 31.01.2018 року ,то він також не може бути підставою, оскільки факти ,що у ньому наводяться повторно, уже були виявлені на підставі висновку від 06.11.2017 року, а тому не є виявленими цим актом. Вважає, що незаконними діями відповідач завдав йому моральної шкоди, яку він оцінює у 500 000,00 гри., оскільки внаслідок винесення догани він одержав морально-психологічну травму, сильний нервовий стрес, зазнав моральних, психічних і душевних страждань. Він є знаною і шанованою людиною серед широкого кола друзів і знайомих є «Відмінником енергетики України», нагороджений почесними грамотами Кабінету Міністрів України та Міністерства вугільної та паливної промисловості України, що змушений виправдовуватись за вчинки, яких насправді не вчиняв. Загальний стан його здоров'я погіршився, він втратив нормальні життєві зв'язки та вимушений вживати додаткових зусиль для організації свого життя в майбутньому. Просив визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» №79-к від 08.02.2018 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, стягнути з останнього на його користь у відшкодування моральної шкоди 500 000 грн. та на відшкодування матеріальної - 6 385,96 грн. вартості ліків.

Рішенням Ямпільського районного суду від 06.12.2019 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано незаконним і скасовано наказ №79-к від 08.02.2018 року «Про дисциплінарне стягнення». Стягнуто з ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь ОСОБА_4 6385,96 грн. майнової шкоди і 10 000 грн. моральної шкоди. З ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь держави стягнуто 5286 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП «Національна енергетична компанія» Укренерго» в особі керівника відокремленого підрозділу «Державної інспекції енергетичного нагляду України» ДП «Національної енергетичної компанії» Укренерго» ОСОБА_5, уповноваженого представляти ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» , просить зазначене рішення скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Зазначив, що суд невірно встановив обставини у справі щодо наявності підстав для застосування дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_3, оскільки вони повністю підтверджуються складеним комісією, що проводила перевірку, актом. ОСОБА_3 проводив перевірки поза встановленими графіками, допускав перевитрати витрат на відрядження водіям та іншим працівникам, документи надані ним не підтверджують ні необхідність проведення перевірок у цей час, ні прибуття та від'їзд не просто з певного населеного пункту ,а з місць, де проводились перевірки робочих місць. Функціональні обов'язки позивача визначаються наказом про функціональні повноваження керівників Держенергонагляду у Південно-Західному регіоні, положеннями про Державні інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Південно-Західному регіоні та Вінницькій області, Правилами внутрішнього трудового розпорядку, трудовим та колективним договорами, організаційно -розпорядчими документами та нормативно-правовими актами,а порушення ОСОБА_3 вказаних приписів підтверджують складені акти.

Заперечуючи у відзиві проти скарги ОСОБА_3 вважає рішення суду законним і обгрунтованим, а доводи скарги безпідставними. Зазначив, що відповідач не вказав порушення яких саме обов'язкі він допустив; він не порушував ні законодавство,ні вимоги локальних нормативних актів ; накладаючи дисциплінарне стягнення, відповідач просто зкопіював акт перевірки, не давши правову оцінку його діям.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ,позовних вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції . Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, учасника справи, перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги , ,суд апеляційної інстанції вважає що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно частин першої - п'ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам закону відповідає не повністю.

Суд першої інстанції встановив, що згідно п.2.14. Положення про Державну інспекцію з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Вінницькій області ОСОБА_3 , будучи начальником інспекції Держенергонагляду у Південно-Західному регіоні- начальником інспекції Держенергонагляду у Вінницькій області, здійснює контроль за організацією заходів державного енергетичного нагляду (контролю) у Вінницькій, Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях, а згідно п.4.10.1 організовує та контролює дотримання підпорядкованим персоналом Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України та інших.

Наказом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" № 79-к від 08 лютого 2018 року ОСОБА_3 оголошено догану за порушення трудової дисципліни та наголошено не нараховувати останньому премію за січень 2018р. і не застосовувати заходи заохочення протягом строку дії догани. Підставою наказу вказано висновок позапланової службової перевірки ДП «НЕК «Укренерго» по окремим питанням діяльності Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Південно-Західному регіоні від 06.11.2017 року,яким встановлено нераціональне використання коштів на відрядження та автотранспорту , а також повторне виявлення цих фактів актом позапланової ревізії від 31 .01.2018 року . Від підпису про ознайомлення з наказом про дисциплінарне стягнення від 08 лютого 2018 року ОСОБА_3 відмовився.

За порушення, викладені у висновку від 06.11.2017р. службової перевірки по окремих питаннях діяльності Інспекції, Відокремленим підрозділом «Державною інспекцією енергетичного нагляду України» ДП «НЕК «Укренерго» згідно наказу № 148-ОП від 29.12.2017р. «Про виплату премії за листопад 2017 року працівникам Держенергонагляду» - ОСОБА_3 було зменшено розмір премії за листопад 2017року в розмірі 100%.

Висновком позапланової службової перевірки ДП «НЕК «Укренерго» по окремим питанням діяльності від 06.11.2017 року встановлено, що: 24 лютого 2017 року ОСОБА_3 перебував у відрядженні у Могилеві-Подільському відділенні Держенергонагляду з метою перевірки робочих місць, однак Графіком проведення вибіркових перевірок робочих місць інспекторів така перевірка запланована у вересні 2017 р. і до складу членів комісії він не входить, печатка на відрядженні не відповідає місцю проведення. 31 березня 2017 р. він же перебував у відрядженні у Гайсинському відділенні Держенергонагляду з метою перевірки робочих місць, однак Графіком проведення вибіркових перевірок робочих місць та перевірки знань у інспекторського складу така перевірка запланована у серпні 2017р. і до складу членів комісії він не входить. 25 травня 2017 р. позивач перебував у відрядженні у м. Жмеринка (Жмеринська дільниця залізничних перевезень) з метою перевірки знань у відповідальних за електрогосподарство, однак в складі комісії робочої групи його прізвище відсутнє. 15 червня 2017 р. ОСОБА_3 перебував у відрядженні у м. Козятин (Козятинська дистанція електропостачання «Укрзалізниця» з метою участі в екзаменаційній сесії, однак прізвище останнього в склад робочої комісії не включено. Перевіркою встановлено, що для поїздок у вищевказані відрядження петровський М.К. використовував службовий автомобіль разом із водієм організаційно-технічного сектору Інспекції Держенергонагляду у Південно-Західному регіоні. Згідно з авансових звітів на заправку паливом автомобіля було витрачено 2391, 26 грн., окрім цього згідно авансових звітів, загальна сума сплачених ОСОБА_3 коштів становить 320 грн. За результатами проведення перевірки винесено пропозицію директору Головному державному інспектору України з енергетичного нагляду ВП «Держенергонагляд» Шургаю О.В. притягнути до дисциплінарної відповідальності за відсутність контролю за підлеглим персоналом начальника інспекції Держенергонагляду у Південно-Західному регіоні ОСОБА_3

Актом. позапланової ревізії від 31.01.2018р були повторно зафіксовані факти ,що з 08.11.2017р. по 09.11.2017 р. ОСОБА_3 мав перебувати у відрядженні в м. Чернівці Вінницької області (СО «Чернівецькі ЕМ») та у Могилів-Подільському відділенні інспекції Держенергонагляду у Вінницькій області, з метою участі в комісії з перевірки знань та участі в проведенні дня охорони праці та відсутність документів , які б підтверджували факт його участі у заході 08.11.2017 року . Крім того, посвідчення про відрядження та звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 10.11.2017 № 2851 не підписані та не затверджені керівником. На посвідченні про відрядження стоїть печатка, яка не відповідає назві підприємства (вибуття та прибуття відмічено печаткою відділу промислового розвитку Чернівецької РДА). 22.11.2017 року позивач мав перебувати у відрядженні в смт. Муровані Курилівці на TOB НЦ «Міон» з метою участі у перевірці знань. Проте, документи, які б підтверджували факт його участі у заході 22.11.2017 відсутні. Разом з тим встановлено, що вищезазначений захід 22.11.2017 провів начальник Могилів-Подільського відділення інспекції Держенергонагляду у Вінницький області, що підтверджується відповідними Документами, а саме - направленням інспектора, наказом та направленням на проведення заходу, протоколом засідання комісії з перевірки знань TOB НЦ «Міон» від 22.11.2017 №9. ОСОБА_3 24.11.2017 мав перебувати у відрядженні в м. Шаргород Шаргородська РДА) з метою участі у перевірці знань. Проте, документи, які б підтверджували факт його участі у заході 24.11.2017 відсутні.

Разом з тим, суд встановив, що наказом Держенергонагляду України від 03.03.2017р. № 43-ОП «Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису ВП «Державна інспекція енергетичного нагляду України» проведено реорганізацію шляхом об'єднання відділів енергетичного нагляду Південно-Західного регіону та Вінницької обласної інспекції і був складений новий «Графік проведення вибіркових перевірок робочих місць інспекторів енергетичного нагляду при здійснення основних та організаційних робіт та вимогами програми, затвердженої розпорядженням Держенергонагляду від 25.03.2013р.№8», а саме стосовно перевірки робочих місць інспекторського персоналу по Південно-Західному регіону та Вінницькій області.

Згідно наказу від 19 травня 2017 року № 38 «Про функціональні повноваження керівників Інспекції Держенергонаглядуу Південно-Західному регіоні» встановлено, що ОСОБА_3 , будучи начальником інспекції Держенергонагляду у Південно-Західному регіоні - начальником інспекції Держенергонагляду у Вінницькій області ,може брати участь в перевірці знань .

Перевірка 24 лютого 2017 року проводилась згідно графіку перевірок, затвердженого до початку реорганізації.

ОСОБА_3 був відряджений до м. Жмеринка, (Жмеринська дільниця залізничних перевезень) та 25 травня 2017 року вибув з м. Вінниця та прибув до м.Жмеринка. Також він був відряджений до м.Козятин (Козятинська дистанція електропостачання «Укрзалізниця») та 15 червня 2017 року вибув з м.Вінниця та прибув до м. Козятин.

08 листопада 2017 року ОСОБА_3 перебував у відрядженні у м. Чернівці Вінницької області з метою прийняття участі в перевірці знань, що проходила згідно листа учбово-виробничого комбінату «Сигнал». 22 листопада 2017 р. він перебував у відрядженні у смт. Муровані Курилівці Вінницької області ТзОВ НЦ «Міон» з метою прийняття участі в перевірці знань. 24 листопада 2017 року перебував у відрядженні у м. Вінниця та був присутній при перевірці знань «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів» в працівників ПП «Учбово-курсовий комбінат «Гайзель»

Виходячи з даних табелів обліку робочого часу та медичних документів суд встановив ,що ОСОБА_3 08.02.2018 - 09.02.2018р. перебував у відрядженні, 10.02.2018 - 11.02.2018р. є вихідними днями ; 12.02.2018року - робочий день, а з 13.02.2018р. по 12.03.2018р. він хворів та проходив курс лікування, є інвалідом 2 групи довічно за загальним захворюванням . в період з 22 .02. 2018 року по 01.03. 2018 року поніс витрати на лікарські засоби в загальній сумі 6385 , 96 грн. (а.с.74-77,91-92).

Питання притягнення працівника до дициплінарної відповідальності регулюються ст. ст. 139-141,147-149 КзПП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення трудових прав - ст.23 ЦК України ,ст.237-1КзПП України ,а відшкодування матеріальної шкоди - ст.1166 ЦК України

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст.140 КЗпП України, трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

Відповідно до ст.141 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов'язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Водночас наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення.

Згідно з положеннями ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Дана норма передбачає обчислення місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення з дня виявлення саме проступку як такого. Тобто під виявленням проступку розуміється не лише виявлення факту (певного діяння), а й встановлення працівника, який учинив ці діяння, протиправність цих діянь, вину працівника, наявність шкідливих наслідків, причинного зв'язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.

Відповідно до роз'яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді судами справ щодо накладення дисциплінарних стягнень судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для накладення стягнення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.147, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховувались обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Постановляючи рішення у справі в частині визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, суд виходив з того, що відповідачем було порушено порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності : в наказі про накладення дисциплінарного стягнення не зазначено в чому полягає порушення ним трудової дисципліни ;позивач вчасно не ознайомлений із наказом про накладення дисциплінарного стягнення; відповідачем пропущений строк для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду в цій частині вимог, оскільки суд вірно встановив обставини у справі, оцінив докази в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини і правові норми що їх регулюють та дійшов обгрунтованого висновку про порушення відповідачем порядку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Останнє відбулось з порушенням ст.148 КзПП України ,оскільки висновок позапланової службової перевірки ДП «НЕК «Укренерго», яким виявлено недотримання законодавства про використання коштів на відрядження та автотранспорту складено 06.11.2017 року, а наказ про дисциплінарне стягнення видано 08.02.2018 року. Акт позапланової ревізії від 31.01.2018 року ,яким вказані порушення встановлюються вже повторно ,не може являтись днем виявлення проступку і не свідчить про відсутність пропуску строку.

В зв'язку з викладеним ,встановлена судом обставина не ознайомлення ОСОБА_3 в день накладення стягнення з наказом, хоча не є такою що свідчить про безумовність порушення накладення порядку стягнення, оскільки діє триденний строк для повідомлення наказу про оголошення стягнення працівникові під розписку, визначений пунктом 31 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку, проте не дає підстави довіряти в якості доказу акту від 08.02.2018 року про відмову позивача від підпису під ним, оскільки згідно табелю робочого часу ОСОБА_3 8-9.02.2018 року перебував у відрядженні, а 10-11.02.2018 є вихідними днями. Пропуск триденного строку означає, що порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення, що тягне визнання стягнення таким, що не має юридичної сили. Доводи ж апеляційної скарги про те,що невиконання власником вимог про відібрання письмового пояснення від порушника не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення не заслуговують на увагу, оскільки суд не обгрунтовував своє рішення такою підставою.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував ,що порушення позивачем нормативно-правових та організаційно - розпорядчих документів полягає у встановлених висновком службової перевірки фактах, не заслуговують на увагу, оскільки притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності відповідач повинен дати їм юридичну оцінку і зазначити склад дисциплінарного проступку, як критерій притягнення до дисциплінарної відповідальності; зазначити, які порушення норм закону, підзаконного акту, посадової інструкції чи функціональних обов'язків, як доказ порушення трудової дисципліни, вчинив позивач. Відповідач у наказі про накладення дисциплінарного стягнення, натомість, навів лише встановлені висновком та актом службового розслідування факти, з яких вказане не вбачається.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду про те,що порушенням трудових прав ОСОБА_3 було заподіяно моральної шкоди,що виразилась в моральних стражданнях в зв'язку з протиправним накладенням дисциплінарного стягнення . Разом із тим, доводи апеляційної скарги про те, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді і ці критерії майнового виразу душевного болю повинні оцінюватись судом об'єктивно, є слушними.

Позивач належним чином не обгрунтував об'єктивними чинниками ,з чого він виходив, оцінюючи розмір спричиненої дисциплінарним стягненням моральної шкоди у 500 000 грн., а суд - в 10000 грн.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України» №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи характер та обсяг душевних страждань , яких зазнав позивач, який не втратив роботу, стан його здоров'я, характер та тривалість немайнових втрат, можливості і факту їх відновлення, те, що він окремо не звертався за захистом своєї ділової репутації, недоведеність тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також сам факт відновлення судом його трудових прав, в якості часткового відшкодування заподіяної моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає необхідним визначити відшкодування позивачу моральної шкоди в розмірі 2000 грн., замість 10 000 грн., в зв'язку з чим рішення в цій частині підлягає зміні.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи об'єктивні обставини - вік позивача, наявність у нього певних хвороб та інвалідності 2 групи пожиттєво ще до накладення стягнення, колегія суддів не має підстав стверджувати, що лише одні душевні страждання від накладеного дисциплінарного стягнення привели до тривалої хвороби позивача та його лікування, на що витрачались грошові кошти.

В зв'язку з недоведеністю причинно -наслідкового зв'язку хвороби і лікування позивача в лютому - березні 2018 року із порушенням його трудових прав ,колегія суддів вважає ,що висновки суду про встановлення факту спричинення такої шкоди відповідачем та необхідності відшкодування з відповідача витрат на лікування в розмірі 6385,96 грн., не відповідають встановленим обставинам і вимогам закону. Доводи апеляційної скарги щодо зазначеного є також обгрунтованими, а рішення суду в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення - про відмову у задоволенні цієї частини вимог.

Також підлягає скасуванню рішення суду в частині відшкодування судових витрат, оскільки суд помилково, в порушення ст.141 ЦПК України з ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь держави стягнув 5286 грн. судового збору.

В іншій частині суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому останнє підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ч.1 ,6 ст.141 ЦПК підлягають розподілу та стягненню судові витрати: з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь держави підлягає стягненню 1409,6 грн. судового збору ,а за рахунок держави підлягає компенсації на користь Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у відшкодування судового збору 7 897,68 грн. за подання апеляційної скарги .

Керуючись ст.ст.141,374,376,382-384 ЦПК України ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задовольнити частково.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 06.12.2018 року в частині відшкодування матеріальної шкоди та стягнення судових витрат скасувати, в частині відшкодування моральної шкоди змінити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Замість слів «10000 грн. моральної шкоди» вказати «2000 грн моральної шкоди» .

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь держави 1409,6 грн. судового збору .

Компенсувати за рахунок держави на користь Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у відшкодування судового збору 7 897,68 грн. за подання апеляційної скарги .

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, зареєстрований АДРЕСА_2, РНОПП НОМЕР_1).

Відповідач: Державне підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", місцезнаходження вул. С.Петлюри, 25 Шевченківський район, м. Київ ЄДРПОУ-00100227.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: С.Г. Копаничук