Справа № 450/1335/17
Провадження № 22-з/811/313/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення і роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Львівагротранссервіс» про проведення остаточного розрахунку при звільнені з роботи та ін., -

в с т а н о в и л а :

постановою Львівського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Львівагротранссервіс» про проведення остаточного розрахунку при звільнені з роботи та ін. задоволено частково. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Львівагротранссервіс» на користь ОСОБА_1 3495 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Львівагротранссервіс» на користь ОСОБА_1 3047,51 грн. невиплаченої заробітної плати з відповідним відрахуванням соціального внеску відповідно до закону та 149521,68 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Львівагротранссервіс» на користь ОСОБА_1 1000 грн. заподіяної йому моральної шкоди.В задоволенні решти позову відмовлено.

22 листопада 2019 року до Львівського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення і роз`яснення судового рішення. В заяві просить ухвалити додаткове рішення стосовно вимог, викладених в матеріалах справи і додаткових поясненнях від 12.11.2019 p., а саме:

1. відповідно до п.1 пояснень щодо виплати середнього заробітку в сумі 10194,66 грн. за затримку виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 15.11.2013 р. у справі №1316/2-176/11 згідно вимог ст. 236 КзПП України;

2. відповідно до п.4 пояснень щодо виплати вихідної допомоги 6577,2 грн. згідно вимог ст.44 КзПП України в зв`язку з порушенням законодавства про працю при звільненні за ч.І ст.40 КзПП України;

3. відповідно до п.7 пояснень щодо виплат 14714,76 грн. недорахованої і невиплаченої зарплати згідно з вимогами ст.230 ЦК України враховуючи застосування обману при встановленні і виплаті заробітної плати за листопад 2013 р. - червень 2014 р.

4. відповідно до п.10 пояснень щодо виплат компенсації в сумі 2805 грн. за затримку нарахованої зарплати 4424,38 грн. згідно рішення суду від 23.12.2013 р. справа №450/3077/14 і рішення суду від 11.07.2016 р. справа №450/1224/16 і компенсації за затримки виплат компенсації втрати доходу 2805 грн. за січень 2016 р. - листопад 2019 р. в сумі 1265 грн.;

5. щодо індексації втрати доходу і сплати єдиного соцвнеску із суми визначеної затримкою виплат заробітної плати 149521,68 грн. згідно рішення суду від 12.11.2019 р.

Крім того, відповідно до ст. 271 ЦПК України просить роз`яснити судове рішення ухвалене Львівським апеляційним судом від 12.11.2019 р. у справі №450/1335/17 яке набрало законної сили щодо відповідності вимогам ст.ст.10, 263 ЦПК України і засадам цивільного судочинства визначених ст.2 ЦПК України.

Також, у заяві вказує про те, що поза увагою суду залишились позовні вимоги щодо сплати судового збору в сумі 1600 грн., які позивач сплатив відповідно до ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.05.2017 року, що стверджується квитанцією №23 від 02.06.2017 року.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційним судом було вирішено всі заявлені в суді першої інстанції позовні вимоги про що йдеться у постанові Львівського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року.

Незгода позивача з певною частиною постанови апеляційного суду не є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що в постанові Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року, ухваленій у даній справі, судом не було вирішено питання судових витрат.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 травня 2019 року ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 1600 грн. (Квитанція №23 від 02.06.2017 року а.с. 14).

Зважаючи на те, що позивач у даній справі звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. ЗУ «Про судовий збір», у суду першої інстанції не було підстав стягувати з позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1600 грн.

Зважаючи на вказане, а також скасування рішення суду першої інстанції, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково та повернути ОСОБА_1 1600 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

У іншій частині вимог заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити у зв`язку із безпідставністю таких.

Щодо доводів заяви про роз`яснення рішення то слід вказати наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до роз`яснень суду касаційної інстанції щодо схожих правовідносин у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі", роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, суд може роз`яснити рішення, якщо воно містить в собі незрозумілості, неточності, що ускладнює його реалізацію, при цьому, не вносячи змін у суть рішення, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Незрозумілим слід вважати рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Як вбачається із резолютивної частини постанови Львівського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року така є чіткою, не містить суперечностей, неточностей або кількох варіантів тлумачення.

А відтак, колегія суддів вважає, що оскільки судове рішення, про роз`яснення якого подана заява, викладено повно і чітко, резолютивна частина викладена конкретно та підстав для різночитання чи суперечностей ні у мотивувальній, ані у резолютивній частині рішення немає, а в поданій заяві обставин, що підтверджували б труднощі у його розумінні не наведено, посилання заявника не стверджують про наявність недоліків рішення, що підлягають усуненню в порядку, визначеному ст. 271 ЦПК України.

В зв`язку з викладеним колегія суддів вважає, що підстав для задоволення заяви в частині роз`яснення рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 270, 271, 258-260 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення і роз`яснення судового рішення - задовольнити частково.

Повернути ОСОБА_1 1600 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви на р/р 0390, код отримувача 38047883, отримувач УК у Пустомитівському районі, банк отримувача ГУ ДКСУ у Львівській області, квитанція №23 від 02.06.2017 року.

В задоволенні решти заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення і роз`яснення судового рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 02.12.2019р.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра