Постанова

Іменем України

18 березня 2019 року

м. Київ

справа № 577/5092/16-ц

провадження № 61-28311св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа - Відділ з питань захисту прав споживачів Конотопської міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2017 року у складі судді Семенюк І. М. та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 11 липня 2017 року у складі колегії суддів: Собини О. І., Криворотенка В. І., Ткачук С. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа - Відділ з питань захисту прав споживачів Конотопської міської ради, про розірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 06 листопада 2014 року на підставі договору купівлі-продажу придбала у ФОП ОСОБА_6 мобільний телефон SAMSUNG 18200 Galaxy S Mini Neo Amber Brown, вартістю 1 968,00 грн, проте, телефон виявився неякісним, за період користування вона двічі зверталася до фахівців із ремонту, у травні 2015 року, при виявленні першого дефекту, звернулася до відповідача з вимогою проведення гарантійного ремонту, однак, отримала рекомендацію про необхідність звернення до сервісного центру з метою встановлення дефекту. Сервісний центр здійснив заміну LCD, телефон працював деякий час, а потім знову вийшов із ладу, що змусило її 07 вересня 2015 року знову звернутися до сервісного центру, де фахівці здійснили заміну LCD.

У лютому 2016 року на телефоні знову виник такий же дефект, що позбавило її можливості користуватися ним. Враховуючи, що з часу придбання телефону вона не мала можливості належним чином користуватися телефоном, вона звернулася до відповідача з претензією щодо повернення сплачених коштів, однак, до цього часу гроші не повернуті. Крім того, всі ці обставини викликали у неї стрес, нервування, необхідність звертатися до сервісних центрів, відповідача, вона позбавлена можливості нормального спілкування за допомогою телефонного зв'язку.

Враховуючи наведене, позивач просила стягнути з відповідача вартість придбаного телефону в розмірі 1 968,00 грн та відшкодувати завдану моральну шкоду в розмір 2 000,00 грн.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надала доказів надіслання або пред'явлення вимоги про надання їй інформації та її отримання відповідачем, не довела, у чому саме полягають протиправні, умисні дії відповідача щодо ненадання можливості одержання повної і достовірної інформації, яку саме інформацію не надав їй відповідач, і причинно-наслідковий зв'язок між ненаданням необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію та недоліками товару, які виникли у зв'язку з відсутністю у неї такої інформації. Також не встановлено обставин, з якими Закон України «Про захист прав споживачів» пов'язує право споживача на відшкодування моральної шкоди, позивачем не доведено неправомірність дій відповідача, наявність причинного зв'язку між діями відповідача та завданою моральною шкодою.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 11 липня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що незважаючи на те, що дефект дисплею придбаного телефону виявлявся неодноразово, це не свідчить про неможливість чи недопустимість використання цього телефону, а також, що вказані недоліки мають ознаки передбачені частиною першою статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів», що в цілому давало б право покупцю на розірвання договору та повернення сплачених за цим договором коштів. Вимоги ж щодо відшкодування моральної шкоди є похідними від інших, заявлених у цій справі, а тому за відсутності порушення прав позивача вони також не підлягають задоволенню.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У серпні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 11 липня 2017 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що відповідно до норм Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право вимагати безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк. У разі виявлення істотних недоліків, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Проте зазначені норми залишені поза увагою судів при ухваленні оскаржуваних рішень. Крім того, відповідно до положень статті 22 зазначеного Закону при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідач порушив передбачені законом права споживача, відмовився повернути кошти за неякісний товар чи замінити його на інший, а тому він повинен відшкодувати позивачу збитки у вигляді моральної шкоди, яка полягає у порушені прав, пов'язаних з позбавленням можливості користуватися телефоном та коштами, які тривалий час перебувають у відповідача.

Заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подання заперечень на неї.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам ЦПК України (у редакції на час його ухвалення) щодо законності та обґрунтованості.

Судами установлено, що 06 листопада 2014 року ОСОБА_4 уклала з ФОП ОСОБА_6 договір купівлі-продажу, за умовами якого придбала у останнього мобільний телефон SAMSUNG 18200 Galaxy S Mini Neo Amber Brown вартістю 1 968,00 грн.

13 травня та 28 серпня 2015 року позивач зверталась до сервісного центру SAMSUNG у м. Конотопі з вимогою щодо проведення гарантійного ремонту придбаного мобільного телефону у зв'язку з виявленням дефекту відшарування сенсора, за наслідками яких проведений відповідний ремонт, а 04 вересня 2015 року здійснено заміну дисплея.

Нормативно-правове обґрунтування

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором;

Відповідно до частини першої статті 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Згідно частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, або відшкодування витрат на усунення недоліків. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

При пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Тобто Верховний Суд не має права встановлювати обставини справи і оцінювати докази.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов'язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшов правильного висновку щодо недоведеності позивачем заявлених нею позовних вимог, а саме позивач не надала доказів того, що недолік, який нею зазначений, є істотним та робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, здійснення телефонних дзвінків. Крім того, позивач не надала доказів надіслання або пред'явлення вимоги про надання їй інформації та її отримання відповідачем, та не довела, у чому саме полягають протиправні, умисні дії відповідача щодо ненадання можливості одержання повної і достовірної інформації, яку саме інформацію не надав їй відповідач, і причинно-наслідковий зв'язок між ненаданням необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію та недоліками товару, які виникли у зв'язку з відсутністю у неї такої інформації.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суди правильно виходили з того, що у справі не встановлено обставин, за якими Закон України «Про захист прав споживачів» пов'язує право споживача на відшкодування моральної шкоди.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо встановлених обставин справи, а тому не заслуговують на увагу, оскільки згідно з положеннями статті 400 ЦПК України переоцінка доказів не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, що можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 11 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
С. О. Погрібний Г. І. Усик