Справа №478/744/19
пров. №2/478/231/2019
З а о ч н е р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
12 вересня 2019 року Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Іщенко Х.В., при секретарі Луговській А.І., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,
14.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач з 1996 року в зазначеному будинку не проживає, з реєстрації за місцем попереднього проживання не знялась, остання є рідною донькою позивача, в оселі позивача не проживає та не з`являється, чим створює їй як власнику будинку перешкоди в користуванні своїм майном. Посилаючись на вищевикладене, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинку в АДРЕСА_1 .
Позивач, відповідно до заяви у судове засідання не з`явився , про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності і задоволення його позовних вимог,
Відповідач двічі у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін , тому суд розглянув справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Згідно договору купівлі- продажу від 28.02.1977 ОСОБА_1 придбав житловий будинок площею 32 кв. м. у ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджує його право власності на дане майно.
Факт не проживання відповідача у вищезазначеному будинку підтвержено актом від 18.01.2019 року, складеним депутатом Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області ОСОБА_4 про не проживання з 1996 року по теперішній час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу житлоого будинку від 28.02.1977 року.
ОСОБА_2 більше року не проживає у вказаному будинку, а саме з 1996 року по теперішній час, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч.2ст. 405 ЦК України , член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 150 ЖК України, ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права.
Відповідач добровільно залишила житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік, а саме з 1996 року по теперішній час.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Виходячи з того, що цей Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання, тому вимоги позивача щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають.
Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.
Суддя :