Провадження № 2/344/4106/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ДОДАТКОВЕ

03 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Бабій О.М.,

секретаря Осадцої М.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення з ініціативи суду додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2019 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Судом ухвалено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26 серпня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1362, - розірвати. Малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на проживанні з матір`ю ОСОБА_1 .

За змістом ч. ч. 3 та 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням положення ст. ст. 247 та 270 ЦПК України суд вважав можливим провести розгляд заяви без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частино 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, окрім вимоги про розірвання шлюбу, також просила суд дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживанні з нею.

Однак судом вимогу про визначення місця проживання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не вирішено, що є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27 березня 2012 року сторони по справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі ст. 141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до поданої заяви відповідач позов визнав повністю. Тобто сторони, як батьки дітей добровільно вирішили питання визначення місця проживання їх дітей, проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю не суперечить інтересам дитини, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ч. 4 ст. 29 ЦК України, ст. ст. 141, 157 СК України, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на проживанні з матір`ю ОСОБА_1 .

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабій О.М.