Дата документу 12.03.2019
Справа № 334/7582/18
Провадження № 2/334/1143/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа: Дніпровський районний відділ у місті Запоріжжі УДМС у Запорізькій області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.В позові зазначили, що вони з 2000 року зареєстровані та мешкають у квартирі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Професора Толока (ОСОБА_5)АДРЕСА_1. На момент вселення за вказаною адресою був гуртожиток, а у 2008 році відбулася реконструкція будинку, йому було присвоєно статус житлового будинку та відповідачу ОСОБА_3 було видано ордер на квартиру на всіх членів сімї, які були в нійзареєстровані, а саме позивачка ОСОБА_1, її колишній чоловік, відповідач по справі ОСОБА_3, їх син, позивач по справі ОСОБА_2 та мати колишнього чоловіка, відповідачка по справі, ОСОБА_4.

Відповідачі по справі, колишній чоловік та його матір, які зареєстровані у квартирі і проживали в ній, але фактично вже декілька років не проживають у ній, бо ОСОБА_4 виїхала з квартири приблизно у 2010 році виїхали за кордон, а ОСОБА_3 виїхав приблизно у 2011 році після розлучення з позивачкою, де вони на даний момент живуть і працюють. Знятися з реєстрації вони не можуть бо знаходяться за межами України, а приїхати для вирішення цього питання не мають можливості, тому надіслали нотаріально посвідчені заяви, в яких зазначили що є громадянами ОСОБА_6 Федерації та не заперечують проти зняття їх з реєстрації за вказаною адресою .

Зберігання права користування житловою площею за відповідачами є підставою для нарахування надмірних сум за комунальні послуги.

Позивачі просять суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 таким, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №713 в будинку №17 по вул. Професора Толока в м. Запоріжжя.

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на позові наполягали, пояснили обставини по справі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, проживають в Росії, надали нотаріально посвідчені заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задовольнити.

Представник 3-ї особи в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, її колишній чоловік, відповідач по справі ОСОБА_3, їх син, позивач по справі ОСОБА_2 та мати колишнього чоловіка, відповідачка по справі, ОСОБА_4 з 2000 року проживали та були зареєстровані у гуртожитку за адресою м. Запоріжжя, вул. Маршала Чуйкова, 17 (а.с.36-38).

04.11.2008 року відповідач ОСОБА_3 отримав Ордер №608 на житлове приміщення серія №»М» на право зайняття житлового приміщення, квартири АДРЕСА_2 на сімю із 4 чоловік у складі: ОСОБА_3, ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_2 (син) та ОСОБА_4 (мати), яка була надана їм в користування на підставі рішення міськвиконкому Запорізької міської ради № 454/9 від 23.10.2008р. (а.с.43).

Позивачка ОСОБА_7 була перереєстрована за вказаною адресою з 11.12.2008р., а позивач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою з 02.09.2011 року та по теперішній час (а.с.38,41,44, )

Відповідачка ОСОБА_4 зареєстрована за даною адресою з 06.12.2008р. по теперішній час, а відповідач ОСОБА_3 з 11.12.2008 року та по теперішній час, що підтверджується Довідками Юридичного відділу Департаменту реєстраційних послуг від 18.10.2018р. № 01-71/10789 та № 01-71/10786 (а.с.26,29).

13.10.2011р. за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2011 року № 2-3388/2011, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.45).

Відповідачка ОСОБА_4 виїхала за межі України в 2010 році а відповідач ОСОБА_3 після розірвання шлюбу в 2011 році, їх особистих речей в квартирі немає, оплату за користування житлом вони не здійснюють, перешкод в користуванні житлом з боку позивачів їм не чиниться,більше семи років відповідачі не проживають в квартирі № 713 за адресою вул. Професора Толока (Маршала ОСОБА_5), буд. 17, отримали громадянство ОСОБА_6 Федерації та не збираються повертатись в Україну, тому надали суду нотаріально посвідчені заяви Серія 02АА №4649686 від 07.09.2018 року та серія 77 АВ № 8875362 від 08.09.2018р., в яких просять зняти їх з реєстраційного обліку за адресою: Україна, м. Запоріжжя, вул. Маршала Чуйкова (Професора Толока)АДРЕСА_3 (а.с. 46,47).

У звязку з реєстрацією відповідачів в квартирі, на них нараховуються комунальні платежі, які позивачі змушені сплачувати самостійно, чим порушуються їх права.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченим законом.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязання, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем. А в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11, вирішення питання про зняття особи з реєстрації місця проживання залежить, зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Згідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Оскільки судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3в квартирі АДРЕСА_4 не проживають без поважних причин з 2011 року по даний час, не несуть обовязків, що випливають з договору найму жилого приміщення, але залишаються зареєстрованим у даній квартирі, що спричиняє позивачам додаткові матеріальні витрати за нараховані комунальні послуги на відповідачів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 втратили право користування вищевказаною квартирою, оскільки понад 6 місяців не проживають в ній без поважних причин, жодних зобовязань повязаних з квартирою відповідачі не несуть, нею не користуються, повністю припинили виконувати обовязки, повязані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, не цікавляться спірним приміщенням, згідно їх заяв виїхали на постійне проживання до ОСОБА_6 Федерації та не збираються повертатись в Україну.

Таким чином, зясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 64, 71, 72 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №713 в будинку №17 по вул. Професора Толока (Маршала ОСОБА_5) в м. Запоріжжя.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Баруліна Т. Є.