ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/5203/18

провадження № 22-ц/4809/592/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2018 року, суддя Драний В.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та її, як дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років .

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27.01.2018 року між сторонами укладено шлюб. Шлюбні відносини не склалися, на сьогоднішній день проживають окремо.

В період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що син проживає з нею, відповідач участі у вихованні дитини не приймає, фінансової допомоги на утримання сина не надає.

Вказує, що відповідач є працездатною особою, працює на посаді керуючого в магазині «АТБ маркет» та отримує заробітну плату.

Просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на власне утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про зміну рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначено, що судом не взято до уваги, що на утримані відповідача знаходиться неповнолітня донька, мати якої померла . Відповідач з донькою змушені винаймати квартиру, вартість оренди якої становить близько 500 доларів США. Крім того мати відповідача є інвалідом 3 групи і являється непрацездатною. Суд першої інстанції не взяв до уваги стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у відповідача інших дітей та непрацездатної матері. Суд не прийняв до уваги , що позивач є власником Ѕ частини квартири в якій проживає разом із сином.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 11.02.2019 року по справі відкрито апеляційне провадження.

До суду надано відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1, в якому позивач не погоджується із апеляційною скаргою та зазначає, що відповідачем не надано суду доказів про інвалідність у його матері, мати відповідача отримує пенсію та являється працездатною. Відповідачем не надано жодного доказу про розмір витрат, як на оренду так і на оплату комунальних послуг.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 25.02.2019 року справу призначено до розгляду.

Сторони належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився .

19.03.2019 р на електронну адресу апеляційного суду надійшло клопотання від відповідача в якому зазначено , що розгляд справи просить проводити без його присутності.

20.03.2019 на електронну адресу апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи , мотивуючи своє клопотання тим , що 19.03.2019 року йому стали відомі обставини які свідчать проте , що позивач працює і зазначені обставини є суттєвими при розгляді справи, а тому йому необхідний час для подання зазначених доказів у суд.

Суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи . Відповідно до частини першої статті 372 ЦПК України суд не визнав зазначені обставини поважними , оскільки докази надаються в суді першої і інстанції і тільки у виняткових випадках в суді апеляційної інстанції. Виняткових обставин судом апеляційної інстанції не встановлено.

Суд розглядав справу відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 14.04.2018 року Печерським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис про народження № 1770, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_5 виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві 27.01.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, актовий запис № 100, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_1 (а.с. 4).

Малолітня дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає зі своєю матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, та знаходиться на її утриманні, що підтверджено довідкою ОСББ «Івушка-2» № 173 від 03.0.2018 року (а.с. 6).

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького МУЮ Дніпропетровської області 13.03.2007 року (а.с. 43).

Мати неповнолітньої ОСОБА_5 - ОСОБА_6, померла ІНФОРМАЦІЯ_7 що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого Жовтневим районним у м. Кривому Розі відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області 26.07.2016 року (а.а. 44).

Таким чином малолітня ОСОБА_5 знаходиться на утримані батька- відповідача по справі.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_7 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, інвалід 3 групи, термін дії посвідчення 30.09.2019 року (а.с. 45).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює керуючим магазином ТОВ «АТБ маркет» з 27.09.2010 року та його заробітна плата за шість місяців з травня 2018 року становить 176 559, 48 грн., що підтверджено довідкою № 11252 від 14.11.2018 року за підписом начальника відділу нарахування заробітної плати головної бухгалтерії та бухгалтера ТОВ «АТБ маркет» (а.с. 75).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач працює та має регулярний дохід, утримує іншу дитину, проте не заперечує, що дитина отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника, мати відповідача працездатного віку та має робочу групу інвалідності, а також обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини та відповідач має змогу надавати таку допомогу.

Проте погодитись з висновком суду першої інстанції в повному обсязі неможливо.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно частин першої та другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя стаття 181 СК України).

Відповідно до чинної редакції частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до чинної частини другої статті 182 СК України, до редакції якої внесені зміни Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року №2037-VIII, який набрав чинності 08 липня 2017 року, та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03 липня 2018 року №2475-VIII, який набрав чинності 28 серпня 2018 року та діяв на час ухвалення рішення судом першої інстанції, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та такий розмір гарантується. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції , що відповідач повинен утримувати неповнолітню дитину, та матір дитини відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до частини другої статті 84 СК України - дружина , з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років , відповідно до частини четвертої - право на утримання має вагітна дружина, а також дружина . з якою проживає дитина, незалежно від того , чи вона працює , та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

В суді апеляційної інстанції позивач надала пояснення , що на даний час з 17.03.2019 року вона працює в ТОВ «АТБ маркет» який знаходиться в м. Кропивницький і орієнтовна заробітна плата становить - 9000 грн.

Приймаючи до уваги встановлені обставини суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції встановив , що на утримані відповідача знаходиться неповнолітня донька яку відповідач утримує самостійно, оскільки матір дівчинки померла, однак не врахував зазначені обставини, а послався, що оскільки дитина отримує пенсію у зв'язку в тратою годувальника то відповідач в змозі виплачувати аліменти в розмірі які просить позивач по справі.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального права , принципам справедливості на співмірності відносно утримання неповнолітніх дітей які знаходяться на утримані позивача та відповідача.

Так як, відповідач утримує дитину від першого шлюбу одноособово,оскільки матір дитини померла, інших доходів які б були спрямовані на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 судом не встановлено , то матеріальне становище ОСОБА_3 в порівнянні ОСОБА_5 буде краще, оскільки син ОСОБА_3 буде мати матеріальне забезпечення як від матері так і від батька, що не можливо сказати відносно ОСОБА_5.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції вважає, що розмір аліментів який підлягає стягненню на користь позивача на утримання ОСОБА_3 можливо встановити в розмірі 1/6 частина від доходу відповідача.

В частині стягнення аліментів на утримання дружини - позивача по справі, суд апеляційної інстанції приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку , що розмір аліментів який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача необхідно визначити в розмірі 1/8 частини доходу відповідача, що відповідає вимогам частини четвертої статті 84 СК України .

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм процесуального права, зокрема не встановив дійсні обставини по справі, не сприяв всебічному розгляду справи, а тому є всі підстави для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення, відповідно до частини першої пункту першого , другого статті 376 ЦПК України, яким позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (працюючого ТОВ «АТБ маркет», (АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_3) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 03.08.2018 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, працюючого ТОВ «АТБ маркет», (АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_3) аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.08.2018 року до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2018 року - скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (працюючого ТОВ «АТБ маркет», (АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_3) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 03.08.2018 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, працюючого ТОВ «АТБ маркет», (АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_3) аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.08.2018 року до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Текст постанови складено 22.03.2019 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: