Справа № 761/2335/19
Провадження № 2-з/761/52/2019
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Департаменту організації митного контролю Державної фіскальної служби України в особі Відділу захисту прав інтелектуальної власності Управління заходів нетарифного регулювання ЗЕД, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «АКТУН» про визнання дій такими, що обмежують використання корисної моделі, зобов`язання вчинити дії, визнання недійсним патенту.

В своїх вимогах позивач просить: визнати дії відповідачів такими, що обмежують право використання корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1», охоронний документ патент України НОМЕР_3, що виданий Державною службою інтелектуальної власності України від 12.05.2014 року та належить ОСОБА_5 , на підставі даних митного реєстру, об`єктів інтелектуальної власності Митної служби ДФС, зобов`язати відповідачів Державну фіскальну службу України, Департамент організації митного контролю Державної фіскальної служби України в особі Відділу захисту прав інтелектуальної власності Управління заходів нетарифного регулювання ЗЕД утриматись від дій, що обмежують використання корисної моделі за патентом України НОМЕР_3, шляхом виключення з митного реєстру, об`єктів інтелектуальної власності Митної служби ДФС України реєстрації корисних моделей, що охороняються патентами України за НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_6, з підстав відсутності характерних ознак, які можуть бути проконтрольовані митними органами під час ідентифікації товарів, що містять ПІВ, при їх переміщенні через митний кордон України та їх можливістю ідентифікації методами запропонованими власниками; визнати не дійсним патенти НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_6; зобов`язати відповідача - Міністерство економічного розвитку та торгівлі України здійснити публікацію в бюлетені «Промислова власність» про визнання патентів на корисні моделі НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_6 - недійсними.

Представник позивача подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, а саме: заборонити ДФС України, Департаменту організації митного контролю, структурним підрозділам та територіальним органам митного контролю вчиняти дії, що обмежують у використанні в господарській діяльності (в тому числі в зовнішньоекономічній діяльності) юридичними особами корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1», охоронний документ патент України НОМЕР_3, що виданий Державною службою інтелектуальною власності України від 12.05.2014 року; призупинити дію патенту НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_6 в офіційних реєстрах об`єктів інтелектуальної власності незалежно від суб`єкта введення на час розгляду справи по суті та до набрання рішення законної сили; заборонити Міністерству економічного розвитку та торгівлі України приймати рішення та проводити дії щодо будь-яких змін до Державного реєстру патентів України на корисні моделі, в тому числі вносити відповідні зміни до даних реєстрів та здійснювати пов`язані з цим публікації в офісному бюлетені «Промислова власність», зокрема, стосовно передачі права третім особам повністю або частково та/або видачі дозволів (ліцензій) на корисні моделі за - патентом НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_6.

Заява обґрунтована тим, що, 03.12.2018 року позивачем наданий дозвіл на використання ТОВ «АКТУН», винайденої ним корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка запатентована за НОМЕР_3, як експорт оригінальної не контрафактної продукції. При цьому, як зазначає позивач, з 04.12.2018 року до органів ДФС України була подана заява про включення до Митного реєстру об`єктів інтелектуальної власності ТОВ «АКТУН», як суб`єкта ЗЕД, який використовує дану корисну модель. Як стверджує заявник, дану інформацію було включено до відповідного реєстру. Крім того, 06.12.2018 року Одеською митницею ДФС було прийнято рішення про призупинення вказаного митного оформлення, з тих підстав, що в даному випадку, було порушено майнові права ОІВ, а саме патентів на корисні моделі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_6, власниками котрих є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Дані дії, на думку позивача суперечать законодавству України, так як згідно формул патентів відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні не використовуються ТОВ «АКТУН» під час експорту, адже даним товариством використовується лише корисна модель позивача. При цьому, корисні моделі відповідачів за НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_6 не мають жодних характерних ознак, які можуть бути проконтрольовані митними органами. А тому, оскільки вказані дії ДФС України, на думку позивача є неправомірними, в даному випадку, порушують його особисті права та позбавляють можливості захистити його матеріально-правові інтереси відносно використання його винаходу, а саме корисної моделі, заявник вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову щодо призупинення дії на корисні моделі та заборони вчиняти відповідні дії відповідачам щодо прийняття рішень про використання спірних корисних моделей та внесення змін відносно вказаних вище патентів до відповідного Державного реєстру патентів України - може утруднити виконання рішення суду, у разі задоволення даного позову.

Вивчивши матеріали заяви та позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.

Згідно із ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України, передбачає, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Статтею 150 ч. 3 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, згідно вказаних роз`яснень, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Так, у своїй заяві позивач просить заборонити відповідачам вчиняти відповідні дії щодо патенту та призупинити його дію, що в даному випадку суперечить положенням ст. 150 ЦПК України, так як заявлені вимоги заяви про забезпечення позову - не є співмірними із позовним вимогами. При цьому, враховуючи предмет та підстави позову, суду не надано належних та допустимих доказів, а також не наведено відповідних обставин, які б свідчили, що не вжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав позивача, як це встановлено ст. 149 ЦПК України.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, а також заявлені позовні вимоги, суд вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про забезпечення позову, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - відхилити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула