Постанова

Іменем України

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 725/6061/18

провадження № 61-2407св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_2,

заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, трудовий архів Чернівецької міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці, у складі судді Скуляк І. А., від 13 листопада 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду, у складі колегії суддів: Одинака О. О., Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю., від 27 грудня 2018 року.

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, трудовий архів Чернівецької міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Свої вимогиОСОБА_2мотивувала тим, що у довідці, виданій трудовим архівом Чернівецької міської ради № 419 від 20 червня 2018 року про нарахування заявнику заробітної плати за час роботи в кооперативі «Восходовець» з жовтня 1988 року по грудень 1993 року, неправильно зазначено її ім'я по батькові, а саме ОСОБА_3 замість ОСОБА_2. Кооператив «Восходовець» припинив своє існування, у зв'язку із чим у заявника відсутня можливість внести корективи щодо відомостей про нарахування їй заробітної плати за час роботи у кооперативі.

Із урахуванням зазначеного, заявник просила суд встановити факт її роботи у кооперативі «Восходовець» з 23 жовтня 1988 року по грудень 1993 року та належності відомостей про нарахування заробітної плати за вказаний період на її ім'я.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 13 листопада 2018 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявнику ОСОБА_2 потрібно для нарахування заробітної плати та в подальшому перерахунку пенсії, а тому у даному випадку наявний спір про право, що виключає розгляд заяви ОСОБА_2 в порядку окремого провадження.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 27 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2018 року змінено. Зазначено, що у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення юридичних фактів слід відмовити з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що постановляючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те, що у даному випадку наявний спір про право. Судом не зазначено з ким у ОСОБА_2 виник спір про право та що є предметом спору. Із урахуванням встановлених обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_4 не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки чинним законодавством передбачено інший позасудовий порядок підтвердження наявного трудового стажу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 27 грудня 2018 року скасувати і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано положення пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, чим обмежено право заявника на судовий захист. Судом зроблено неправильний висновок про те, що заявнику необхідно підтвердити трудовий стаж, оскільки заявником питання про стаж роботи не ставилось, оскільки у трудовій книжці є усі відмітки, що підтверджують трудовий стаж заявника. Встановлення юридичного факту стосується виключно неправильного зазначення імені по батькові у відомостях про виплату заробітної плати в кооперативі «Восходовець» з жовтня 1988 року по грудень 1993 року. Після встановлення вказаного юридичного факту Пенсійний фонд має враховувати трудовий стаж заявника.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2019 року справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, трудовий архів Чернівецької міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів призначено до судового розгляду.

Доводи осіб, які подали відзив (пояснення) на касаційну скаргу

У поданих поясненнях на касаційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області посилається на те, що розбіжність відносно по батькові у довідці, виданій трудовим архівом Чернівецької міської ради № 419 від 20 червня 2018 року про нарахування заявнику заробітної плати в кооперативі «Восходовець» з жовтня 1988року по грудень 1993 рік, не позбавляє заявника права звернутися за захистом свого права у судовому порядку із урахуванням пункту 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: належності їй документів.

Позивач посилалася на те, що у довідці, виданій трудовим архівом Чернівецької міської ради № 419 від 20 червня 2018 року про нарахування заявнику заробітної плати в кооперативі «Восходовець» з жовтня 1988 року по грудень 1993 року, неправильно вказано її ім'я по батькові, а саме ОСОБА_3 замість ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, а також паспортними даними.

Кооператив «Восходовець» припинив своє існування, у зв'язку із чим у заявника відсутня можливість внести корективи щодо відомостей про нарахування і виплату їй заробітної плати за час роботи у кооперативі.

Заявник також посилалася на те, що встановлення вказаних фактів їй потрібно для перерахунку пенсії.

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Змінюючи ухвалу суду першої інстанції щодо мотивів відмови у відкритті провадження у справі у частині встановлення належності заявнику відомостей про нарахування заробітної плати, апеляційний суд дійшов неправильного висновку про те, що заява ОСОБА_2 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, пославшись на те, що чинним законодавством передбачено інший позасудовий порядок підтвердження наявного трудового стажу, а тому у відкритті провадження у справі слід відмовити на підставіпункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження суд розглядає справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначено у частині першій статті 315 ЦПК України. До цього переліку віднесено встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним в паспорті.

За змістом частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення ОСОБА_2 обґрунтовувала свої вимоги тим, що у довідці, виданій трудовим архівом Чернівецької міської ради № 419 від 20 червня 2018 року та платіжних відомостях про нарахування заявнику заробітної плати в кооперативі «Восходовець» з жовтня 1988 року по грудень 1993 року неправильно вказано її ім'я по батькові, а саме ОСОБА_3 замість ОСОБА_2, тобто ім'я по батькові у вказаних документах не збігається із ім'ям по батькові, які вказані у свідоцтві про народження і паспорті заявника.

Також заявник посилалася на те, що кооператив «Восходовець» припинив своє існування, у зв'язку із чим у заявника відсутня можливість внести корективи до відомостей про нарахування їй заробітної плати за час роботи у кооперативі.

З урахуванням наведеного, вимоги ОСОБА_2 у частині визнання належності їй документів про нарахування заробітної плати за загальним правилом можуть бути предметом розгляду суду у порядку, передбаченому главою 6 розділу ІV ЦПК України.

У той же час, враховуючи те, що заявнику встановлення вказаного юридичного факту необхідно для перерахунку пенсії, районний суд дійшов правильного висновку, що у даному випадку існує спір про право, а тому необхідно відмовити у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених частиною четвертою статті 315 ЦПК України.

Змінюючи ухвалу районного суду, апеляційний суд вищевказаного не врахував, дійшов неправильного висновку про те, що у відкритті провадження у справі у частині належності правовстановлюючих документів заявнику слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильного висновку районного суду про наявність спору про право щодо розміру пенсії заявника та відсутність у зв'язку з цим правових підстав для встановлення в порядку окремого провадження факту, про який просить заявник.

Відмова заявнику у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених частиною четвертою статті 315 ЦПК України, не позбавляє останню права на судовий захист у порядку позовного провадження.

Суд касаційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів правильно застосовано положення частини четвертої статті 315 ЦПК України, а апеляційним судом помилково змінено у цій частині правильну по суті ухвалу суду першої інстанції.

Факт роботи заявника у кооперативі «Восходовець» в порядку окремого провадження встановленню не підлягає, з урахуванням мотивів, вказаних у постанові суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Чернівецького апеляційного судувід 27 грудня 2018 року у частині встановлення факту належності заявнику документів про нарахування заробітної плати скасувати та залишити у цій частині в силі ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2018 року.

В іншій частині постанову Чернівецького апеляційного суду від 27 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді О. В. Білоконь
Б. І. Гулько
Є. В. Синельников
С. Ф. Хопта