Номер провадження: 22-ц/813/840/19
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 161/1680/15-ц

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_4,

- відповідачі - 1) Управляння ДАІ УМВС України у Волинській області, 2) ОСОБА_5, 3) Приморський РВ ГУМВС Одеській області, 4) приватне підприємство «Де-На Плюс»,

- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - 1) ОСОБА_6, 2) Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Управляння ДАІ УМВС України у Волинській області, ОСОБА_5, Приморського РВ ГУМВС Одеській області про встановлення факту та усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Управляння ДАІ УМВС України у Волинській області, приватного підприємства «Де-На Плюс», треті особи ОСОБА_6, Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області про поновлення реєстрації, визнання договору недійсним, визнання довідки-рахунку недійсним, скасування реєстрації права власності, визнання права власності та поновлення реєстрації, заапеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Домусчі Л.В. 02 лютого 2017 року,

встановив:

У жовтні 2015 р. ОСОБА_4 звернувся до судуз вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) встановити факт належності йому на праві власності автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», кузов НОМЕР_3, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер - НОМЕР_1; 2) усунути йому перешкоди в користуванні належним йому на праві власності автомобілем марки «TOYOTA CAMRY», кузов НОМЕР_3, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер - НОМЕР_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_5 передати йому вказаний транспортний засіб.

ОСОБА_4обґрунтовує свої вимоги тим, що в травні 2014 р. ним було придбано автомобіль «TOYOTA CAMRY», кузов НОМЕР_3. Купівля відбулася згідно довідки-рахунку серії ВІА № 266241 від 20.05.2014 р., на підставі якої було зареєстровано автомобіль на його ім'я, видано тимчасове свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб та отримано державний номер - НОМЕР_1.

У подальшому, 10.07.2014 р. він отримав постійне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - серія НОМЕР_4 на автомобіль «TOYOTA CAMRY», кузов НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1. 23.09.2014 р. автомобіль під його керуванням було затримано працівниками ДАІ у м. Луцьку, як такий що перебуває в угоні. Заяву про угон він не подавав. У Луцькому МВ УМВС України йому стало відомо, що 03.05.2014 р. за заявою попереднього власника - ОСОБА_5 Київським РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області зареєстровано кримінальне провадження. Відомості про розшук автомобілю було внесено в базу лише - 30.08.2014 р. (Т. 1, а. с. 1 - 3).

У вересні 2016, не визнавши первісний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернувся до суду із вищезазначеним зустрічним позовом, в якому просить: 1) визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля «ТОYОТА САМRY», кузов НОМЕР_3, сірого кольору, 2003 року випуску, державні номерні знаки НОМЕР_2, якому наразі змінено номерні знаки на державні номери НОМЕР_1, що оформлений довідкою-рахунком № ВІА266241 від 20.05.2014 р., видана ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» від 28.02.2015 р. на ім'я ОСОБА_4; 2) визнати довідку-рахунок № ВІА266241 від 20.05.2014 р., видану ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» від 28.02.2015 р. на ім'я ОСОБА_4, недійсною; 3) скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на автомобіль «ТОYОТА САМRY», кузов НОМЕР_3, сірого кольору, 2003 року випуску, державні номерні знаки НОМЕР_2, якому наразі змінено номерні знаки на державні номери НОМЕР_1; 4) визнати за ОСОБА_5 право власності на автомобіль «ТОYОТА САМRY», кузов НОМЕР_3, сірого кольору, 2003 року випуску, державні номерні знаки НОМЕР_2, якому наразі змінено номерні знаки на державні номери НОМЕР_1; 5) поновити реєстрацію права власності на автомобіль «ТОYОТА САМRY», кузов НОМЕР_3, сірого кольору, 2003 року випуску, державні номерні знаки НОМЕР_2, якому наразі змінено номерні знаки на державні номери НОМЕР_1,за ОСОБА_5.

ОСОБА_5 обґрунтовує свої зустрічні вимоги тим, що він 14.12.2013 р. придбав вищевказаний автомобіль, яким користувався також його син - ОСОБА_6. 03.05.2014 р. невстановлені особи незаконно, із застосуванням фізичного насилля, заволоділи автомобілем. Після виходу ОСОБА_6 з лікарні 03.07.2014 р. по факту незаконного заволодіння автомобілем було відкрите кримінальне провадження. 21.07.2014 р. автомобіль оголошено у розшук. Стало відомо, що 20.05.2014 р. за довідкою-рахунком, виданою ПП«ДЕ-НА ПЛЮС» у м. Луцьк, автомобіль було продано ОСОБА_4, який було зареєстровано за останнім 10.07.2014 р. та видано відповідне свідоцтво. 15.09.2014 р. ухвалою слідчого судді автомобіль вилучено у ОСОБА_4. Перереєстрація автомобіля відбулася незаконно, оскільки він не мав наміру продавати автомобіль, ніколи у м. Луцьк не був, з ОСОБА_4 ніколи не зустрічався, грошей від нього не отримував. Автомобіль вибув з його володіння поза його волею (Т. 2, а. с. 99 - 103).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.02.2017 р.у задоволенні вищезазначеного первісного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вищезазначений зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на автомобіль «ТОYОТА САМRY», кузов НОМЕР_3, сірого кольору, 2003 року випуску, державні номерні знаки НОМЕР_2, якому наразі змінено номерні знаки на державні номери НОМЕР_1.

Скасовано реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на автомобіль «ТОYОТА САМRY», кузов НОМЕР_3, сірого кольору, 2003 року випуску, державні номерні знаки НОМЕР_2, якому наразі змінено номерні знаки на державні номери НОМЕР_1.

В задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на момент подачі позову автомобіль «TOYOTA CAMRY», кузов НОМЕР_3 сірого кольору, 2003 року випуску, зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 10.07.2014 р. на ім'я ОСОБА_4. Вказана інформація підтверджується картками реєстрації, наданими Регіональним сервісним центром МВС в Волинській області.

Спірний автомобіль «TOYOTA CAMRY», кузов НОМЕР_3, сірого кольору, 2003 року випуску, був придбаний ОСОБА_5 14.12.2013 р., видано державні номерні знаки НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 14.12.2013 р.. Вказаним автомобілем на законних підставах також користувався ОСОБА_6, який є рідним сином ОСОБА_5.

03.05.2014 р. близько о 18-00 год. невстановлені особи за адресою - м. Одеса, Адміральський проспект, біля кінотеатру «Вимпел», за попередньою змовою із застосуванням насильства та погроз незаконно заволоділи автомобілем «TOYOTA CAMRY», кузов НОМЕР_3, д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6. По даному факту було відкрито кримінальне провадженні № 0005877 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 289 КК України.

Вказаний автомобіль в рамках кримінального провадження було оголошено в розшук, як викрадений, дата постановки до АІС «УГОН» - 21.07.2014 р.. Ініціатор розшуку Приморський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області (кримінальне провадження 0005877).

23.09.2014 р. автомобіль «TOYOTA CAMRY», кузов НОМЕР_3, сірого кольору, 2003 року випуску, зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 10.07.2014 р. на ім'я ОСОБА_4, було затримано на підставі інформації про розшук з АІС «УГОН» від 21.07.2014 р..

Під час затримання автомобіля 23.09.2014 р. старшим слідчим СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 було відібрано пояснення у гр. ОСОБА_4, в якому останній пояснює, що автомобіль придбав у малознайомого чоловіка на ім'я ОСОБА_8, гроші передавав йому безпосередньо, до торгівельної організації з приводу оформлення довідки-рахунку він не звертався. Луцьке МРЕВ з приводу перереєстрації на своє ім'я спірного автомобіля не відвідував, особисто заяву на перереєстрацію до Луцького МРЕВ не надавав. Власника автомобіля «TOYOTA CAMRY», кузов НОМЕР_3, він не бачив, та особисто з ним не знайомий. ОСОБА_4 безпосередньо звернувся до Луцького МРЕВ лише 21.07.2014 р. з метою заміни тимчасового свідоцтва про реєстрацію на постійне.

15.09.2014 р. ухвалою слідчого судді в рамках розслідування кримінального провадження № 0005877 була постановлена ухвала про тимчасовий доступ до речей та документів.

У подальшому на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів в рамках розслідування кримінального провадження № 0005877 автомобіль було вилучено співробітниками Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Під час вилучення автомобіля ОСОБА_4 було допитано у якості свідка, попередивши його про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України. Під час допиту у якості свідка ОСОБА_4 повністю підтвердив попередні свої пояснення щодо фактів та обставин придбання спірного автомобіля.

Також слідчим з УДАІ УМВС України у Волинській області було вилучено документи, які стали підставою для реєстрації в РЕП ДАІ Волинської області автомобіля «Toyota Cаmrу», сірого кольору, кузов НОМЕР_3, 2003 року випуску, державні номери НОМЕР_1, за гр. ОСОБА_4.

Під час розслідування кримінального провадження № 0005877 слідчим було встановлено, що 20.05.2014 р. приватним підприємством «ДЕ-НА ПЛЮС» було видано довідку-рахунок серії ВІА №266241, на підставі якої 20.05.2015 р. було здійснено перереєстрацію автомобіля «TOYOTA CAMRY», кузов НОМЕР_3, д/н НОМЕР_2, з ОСОБА_5 на ОСОБА_4. Під час перереєстрації було видано вищезгадане тимчасове свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 та отримано державний номер НОМЕР_1.

З довідки-рахунку на ім'я ОСОБА_4 вбачається, що остання була видана на підставі договору комісії (без зазначення дати та сторін). Між тим, як договір комісії ОСОБА_5 не підписував, жодних доручень третім особам для його підписання не надавав, що підтверджується відповідними виписками з реєстру.

Довідка-рахунок ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» була видана в порушення існуючих на той час нормативно-правових актів (п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ від 07.09.1998 року № 1388), а саме: за відсутності власника та документів щодо уповноваження особи на здійснення відчуження автотранспортного засобу. Виписка довідки-рахунку № ВІА266241 від 20.05.2014 р. та перереєстрація вказаного автомобіля на іншого власника є цілком незаконною та підлягає скасуванню.

Довідка-рахунок не оформлена відповідно до вимог до пункту 14 Постанови Кабінету міністрів України від 11 листопада 2009 р. N 1200 (в ред. станом на 14.04.2013 року) «Про затвердження Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери», а саме усі графи довідки-рахунка, акта приймання-передачі та біржової угоди заповнюються друкарським способом або від руки одним почерком, підписуються відповідальною особою суб'єкта господарювання та скріплюються круглою печаткою. У графу "вартість" вноситься вартість продажу транспортного засобу або складової частини, що має ідентифікаційний номер, у грошовій одиниці України.

Згідно листа Регіонального сервісного центру в Одеській області від 07.04.2016 р. за вих. № 31/15-46аз в електронному реєстрі продавця (ПП «ДЕ-НА ПЛЮС») зазначено, відповідальними особами є директор ОСОБА_9, уповноважені особи ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12. Втім у довідці-рахунку № ВІА266241 від 20.05.2014 р. відсутні підписи посадових осіб ПП «ДЕ-НА ПЛЮС», що також свідчить про її оформлення з порушенням вимог чинного законодавства України.

ОСОБА_5 особисто не був присутній під час виписки довідки-рахунку серії ВІА №266241, що підтверджується довідкою начальника відділу кадрів ПАТ «УКРТРАНСНАФТА», виданою від 15.03.2016 р. за вих. № 160 щодо перебування ОСОБА_5 19.05.2014 р., 20.05.2014 р., 21.05.2014 р. на робочому місці з 08-00 до 17-00 години. ОСОБА_5 працює слюсарем по ремонту ТУ 5-го розряду механіко-технологічної служби морського нафтового терміналу «Південний» філії «Південні магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртраснафта».

Згідно листа Регіонального сервісного центру в Одеській області від 07.04.2016 року ( вих. № 31/15-46аз) в електронному реєстрі продавця (ПП «ДЕ-НА ПЛЮС») зазначено, що дата внесення інформації щодо продажу автомобіля марки Toyota Cаmri, сірого кольору, кузов НОМЕР_3, на підставі довідки-рахунку ВІА №266241 - 20.05.2014 року о 13:43:12 год.

ОСОБА_5 довіреностей на представництво інтересів та реалізацію транспортного засобу не надавав, що підтверджується повним витягом з Єдиного реєстру довіреностей від 18.05.2016 р..

Матеріали справи не містять даних про те, що між власником автомобіля ОСОБА_5 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 14.12.2013 р) на час оформлення довідки-рахунку серії ВІА №266241 від 20.05.2014 р. було укладено договір комісії з цією торгівельною організацією. Відсутні також дані про подачу ОСОБА_5 відповідних заяв, отримання ним коштів від продажу автомобіля.

Посадові особи ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» здійснили відчуження транспортного засобу «Toyota Cаmri», сірого кольору, кузов НОМЕР_3, без власника та покупця. Наведене свідчить про відсутність правових та фактичних підстав для оформлення ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» довідки-рахунку серії ВІА №266241 від 20.05.2014 року.

ОСОБА_5 не мав наміру продавати належний йому автомобіль, грошові кошти за нього не отримував від ОСОБА_4 та будь-яких інших осіб, будь-які документи щодо продажу даного автотранспортного засобу не підписував, у зв'язку з чим він вибув з його власності незаконним шляхом.

19.05.2016 р. ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0005877 до Приморського районного відділу поліції у місті Одесі подана заява про вчинення злочину посадовими особами ПП «ДЕ-НА ПЛЮС», його визнано у справі потерпілим.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вбачає, що перереєстрація автомобіля «TOYOTA CAMRY», кузов НОМЕР_3, сірого кольору, 2003 року випуску, державні номерні знаки НОМЕР_2, була проведена на незаконних підставах без відома власника та безпосередньої участі власника ОСОБА_5. ОСОБА_4 не є добросовісним набувачем спірного автомобіля, оскільки він не відповідає критеріям та умовам добросовісного набуття майна, визначеним у ст. 388 ЦК України. З огляду на що суд вважає позовні вимоги ОСОБА_4 необґрунтованими та у задоволенні яких відмовляє.

У зв'язку з тим, що довідка-рахунок ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» була видана на підставі викрадених документів власника ОСОБА_5, за його відсутності та відсутності особи, яка має право діяти від імені власника на підставі довіреності, перереєстрація вказаного автомобіля на іншого власника є цілком незаконною та підлягає скасуванню. На спростування даних обставин належних та допустимих доказів з боку позивача ОСОБА_4 суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд вбачає, що вимоги ОСОБА_5 за зустрічним позовом в частині визнання за ним права власності на автомобіль «ТОYОТА САМRY», кузов НОМЕР_3, сірого кольору, 2003 року випуску, державні номерні знаки НОМЕР_2, якому наразі змінено номерні знаки на державні номери НОМЕР_1, та скасування реєстрації права власності за ОСОБА_4 на автомобіль «ТОYОТА САМRY», кузов НОМЕР_3, сірого кольору, 2003 року випуску, державні номерні знаки НОМЕР_2, якому наразі змінено номерні знаки на державні номери НОМЕР_1, є обґрунтованими, матеріалами справи не спростовані, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що довідка-рахунок видається на підставі відповідного укладеного договору, не може бути прирівняна до договору купівлі-продажу, так як не є правочином у розміні ст. 202 ЦК України, а тому положення ст. 215 ЦПК України не можуть бути застосовані як підстава для задоволенню зустрічного позову ОСОБА_5 в цій частині.

В частині вимог позивача про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним суд також відмовляє, оскільки позивачем не конкретизовано, який саме договір має бути визнано недійсним, дату його укладення та між ким він був укладений, а також у судових засіданнях встановлено, що такий договір відчуження не укладався, тобто факт його існування не доведено, крім того у довідці - рахунку відсутні посилання на такий договір.

Суд враховує, що скасування державної реєстрації транспортного засобу на ім'я ОСОБА_4 є підставою для поновлення реєстрації на ім'я попереднього власника - ОСОБА_5.

З урахуванням вищевикладеного, вимоги ОСОБА_5 в частині поновлення за ним реєстрації права власності на спірний автомобіль суд вважає передчасними, а тому в їх задоволенні відмовляє (Т. 3, а. с. 48 - 56).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.07.2017 р. апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.02.2017 р. залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що перереєстрація автомобіля «TOYOTA CAMRY», кузов НОМЕР_3, сірого кольору, 2003 року випуску, державні номерні знаки НОМЕР_2, була проведена на незаконних підставах без відома власника ОСОБА_5, з чого випливає, що ОСОБА_4 не є добросовісним набувачем спірного транспортного засобу.

Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення вимог щодо визнання права власності за ОСОБА_5 на спірний автомобіль та скасування реєстрації права власності ОСОБА_4, оскільки вони доведені матеріалами справи, та ніким спростовані не були (Т. 3, а. с. 176 - 181).

Постановою Верховного Суду від 07.11.2018 р. касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13.07.2017 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду мотивна тим, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_4 повідомлений про час та місце розгляду справи в апеляційному суді на 13.07.2017 р..

Розгляд справи без участі ОСОБА_4 за відсутності відомостей про вручення йому повістки є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Т. 4, а. с. 67 - 69 зворотня сторона).

При новому апеляційному розгляді з'ясовано, що ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення його первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_13.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з грубим порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянтвказує на те, що чинним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24.06.2015 р. встановлено, що він придбав автомобіля 20.05.2014 р. згідно довідки-рахунку, виданої ПП «ДЕ-НА ПЛЮС». Тобто він є законним власником автомобіля. Передчасним є висновок суду про вибуття автомобіля з володіння ОСОБА_5 поза його волею, оскільки кримінальне провадження не закінчено. Безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про закриття провадження в частині зустрічного позову, оскільки ОСОБА_5 вже звертався до суду з аналогічним позовом.

ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надав додаткові пояснення до апеляційної скарги, які за змістом повторюють доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_14 - представник ОСОБА_5 у відзиві на апеляційну скаргу вважає необхідним скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Вказує, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження обставин щодо вибуття спірного автомобіля поза волею ОСОБА_5. ОСОБА_5 не мав наміру з продажу автомобіля. Довідка-рахунок оформлювалася за відсутності його та ОСОБА_4, будь-яких документів на продаж автомобіля ОСОБА_5 не підписував, грошей від продажу автомобіля він не отримував. Посадові особи ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» оформили довідку-рахунок з порушенням діючого законодавства. За вказаних обставин ОСОБА_4 не є добросовісним набувачем автомобіля. Попередня справа не збігається з даною справою за складом її учасників та змістом позовних вимог. ОСОБА_4 не надав належних та допустимих доказів на спростування того, що автомобіль вибув поза волею власника, довідка-рахунок оформлена з чисельними порушеннями діючого законодавства.

ОСОБА_14 - представник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

Управляння ДАІ УМВС України у Волинській області представника у судове засідання не направило.Про дату, час і місце розгляду справи сповіщене належним чином. Відзиву на апеляційну скаргу не надало. Надало клопотання про розгляд справи за відсутності її представника.

Приморський РВ ГУМВС Одеській області, приватне підприємство «Де-На Плюс» у судове засідання представників не направили.Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Судова повістка про виклик представника приватного підприємства у судове засідання повернулося до суду з приміткою пошти «Вибуло». Приморський РВ ГУМВС Одеській області відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надав.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6, Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області у судове засідання особисто не з'явилися, представника не направили.Про дату, час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Відзиву на апеляційну скаргу не надали. Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника. ОСОБА_6 заяв та клопотань не надав.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у як найскорішому вирішені спору, думку осіб, які прийняли участь у судовому засіданні про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її інших учасників.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України, чинних на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене не підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів правильно встановив вищезазначені факти, дійшов правильного вищевказаного висновку про відмову в задоволенні первісного позову ОСОБА_4 та часткове задоволення позову ОСОБА_5. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 321, 391 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 213, 214 ЦПК України, чинних на час ухвалення рішення судом першої інстанції, ст. ст. 263, 264 ЦПК України, чинних на час апеляційного перегляду) права.

Між сторонами виникли правовідносини щодо захисту права власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.

За правилами, передбаченими ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту є зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно із ст. ст. 321, 391 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки беззаперечно встановлено, що спірний автомобіля вибув з володіння ОСОБА_5 поза його волею, довідка-рахунок з продажу спірного автомобіля оформлена з чисельними порушеннями діючого законодавства, за відсутності власника-продавця та покупця, вірним є висновок суду про відмову в задоволенні первісного позову ОСОБА_4 та часткове задоволення зустрічного позову ОСОБА_5.

Доводи апелянта про те, що він є законним власником автомобіля, оскількипридбав автомобіль 20.05.2014 р. згідно довідки-рахунку, виданої ПП «ДЕ-НА ПЛЮС», колегія суддів відхиляє оскільки вони суперечать встановленим по справі обставинам щодо оформлення довідки-рахунки.

Доводи апелянта про передчасний висновок суду про вибуття автомобіля з володіння ОСОБА_5 поза його волею, оскільки кримінальне провадження не закінчено, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ці доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, які спростовують висновки суду першої інстанції.

Доводи апелянта щодо безпідставної відмови у задоволенні клопотання про закриття провадження в частині зустрічного позову, оскільки ОСОБА_5 вже звертався до суду з аналогічним позовом, колегія суддів не приймає, оскільки суб'єктний склад учасників по зустрічному позову, його предмет по даній справі є відмінним складу учасників, предмета позову по іншій справі (Т. 1, а. с. 7 - 8 зворотна сторона).

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_4є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_4,а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4- залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2017 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 18 березня 2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

С. О. Погорєлова