СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14169/17

пр. № 2/759/2506/19

25 квітня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Уляновської О.В.,

секретаря судового засідання Черніченко К.О.,

за участю: відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути в порядку регресу майнову шкоду у розмірі 29970 грн 33 коп. та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що 21.10.2015 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2. Оскільки автомобіль потерпілої сторони був застрахований у ПрАТ «СК «УСГ» їй було виплачено суму страхового відшкодування, внаслідок чого у позивача виникло право регресної вимоги до позивача.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.06.2018 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено та стягнено з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 29970 (двадцять девять тисяч девятсот сімдесят гривень) 33 коп. та судовий збір у розмірі 1600 грн 00 коп. (а.с. 29, 30).

25.07.2018 відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04.06.2018 (а.с. 34-37).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.10.2018 зазначену заяву задоволено заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04.06.2018 скасовано, а справу призначено до судового розгляду (а.с. 51, 52).

Представник позивача у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 57).

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, оскільки відповідач є учасником бойових дій та підставі чого просили застосувати п. 13.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

04.02.2019 від представника надійшла відповідь на відзив в якому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, зазначивши, що незважаючи на те, що відповідач є учасником бойових дій, але власником транспортного засобу є інша особа, однак відповідно до п. 13.1 Закону учасники бойових дій звільняються від обовязкового страхування лише у випадку особистого керування транспортним , який належить їм на праві власності (а.с. 64).

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 21.10.2015 о 08 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «Kia Sportage» р.н. НОМЕР_3 по вул. М. Петрицького, 17 у м. Києві не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Santa Fe» р.н. НОМЕР_4, що призвело до механічних пошкоджень (а.с. 3).

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2015 ОСОБА_1, визнано винним та притягнено до адміністративної відповідальності (а.с. 13).

Відповідно до п. 4 ст. 82 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП транспортний засіб «Hyundai Santa Fe» р.н. НОМЕР_4 був застрахований у ПрАТ «СК «Українська страхова група» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2802-15-02203 від 06.10.2015 (а.с. 4).

21.10.2015 власник транспортного засобу ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою-повідомленням про ДТП (а.с. 5-8).

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

30.10.2015 ПрАТ «СК «Українська страхова група» на підставі рахунку №ЕСВ0007559 від 22.10.2015 було складено страховий акт №ДККА-47323. ПрАТ «СК «Українська страхова група» на підставі вищевказаних документів здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 29970 грн 33 коп., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування №19803 від 30.10.2015 (а.с. 6-12).

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав свої зобов'язання, передбачені договором страхування перед позивачем.

За даним договором страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором добровільного страхування наземного транспорту №28-2802-15-02203 від 06.10.2015.

Згідно ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За таких обставин, суд вважає доведеним позивачем завданий йому розмір матеріального збитку, вартість матеріального збитку складає 29970 грн 33 коп.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно п. 3 ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає пільги щодо страхування цивільно-правової відповідальності учасникі бойових дій. Однак слід звернути увагу на наступні обстаивни.

Відповідно до п.13.1 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Тобто аналіз вищезазначеної норми Закону дає підстави для висновку, що дійсно учасники бойових дій звільняються від обовязкового страхування цивільно-правої відповідальності лише у випадку особистого керування транспортним засобом, який належить їм на праві власності.

Як вбачається із довідки про дорожньо-транспортну пригоду №77579401 власники транспортного засобу «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_5 (а.с. 66).

Внаслідок чого ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди не був власником транспортного засобу «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_3, а був лише водієм даного транспортного засобу, тому і підстави для покладення обовязку відшкодування шкоди на Моторне (транспортне) страхове бюро України відсутні, що як наслідок цивільно-правова відповідальність водія на момент вчинення ДТП застрахована не була.

Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобовязання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку регресу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1600 грн 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись вимогами, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 23, 979, 988, 1166, 1167, 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України та ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (р/р ПАТ «СК «УСГ» №НОМЕР_5 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) суму страхового відшкодування у розмірі 29970 (двадцять девять тисяч девятсот сімдесят гривень) 33 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (р/р ПАТ «СК «УСГ» №НОМЕР_5 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) судовий збір у розмірі 1600 грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Уляновська

Повний текст судового рішення складено 26.04.2019.