Справа № 203/3069/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська, в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 21.09.2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12.07.2018 року шлюб з відповідачем було розірвано. Посилаючись на те, що відповідач офіційно працює, має постійний дохід та здатний забезпечувати сина, однак ухиляється від такого обов`язку, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від його доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково, зазначивши, що не ухиляється від утримання дитини, щомісячно перераховує позивачці кошти на утримання сина в розмірі, що є не меншим за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, встановлений законодавством та виходячи зі своїх фінансових можливостей. Крім того, на теперішній час має на утриманні малолітню дитину від іншого шлюбу, яка має захворювання та дружину, яка перебуває у декретній відпустці. В зв`язку з цим, просив визначити аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріал справи, що сторони з 21.09.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12.07.2018 року.

Від шлюбу мають спільну дитину малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із позивачкою.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачем надається матеріальна допомога на утримання дитини, шляхом перерахування грошових коштів, щомісяця, на рахунок позивачки.

Під час розгляду справи, позивачка посилалась на те, що відповідач матеріальну допомогу надає не регулярно та в недостатньому розмірі, що є меншим за прожитковий мінімум; дитина має ряд захворювань, які потребують витрат на лікування, зростає та її потреби постійно збільшуються. Заперечувала проти визначеного відповідачем розміру аліментів.

Вказані обставин свідчать про недосягнення сторонами домовленостей щодо участі відповідача в утриманні дитини, наявність відповідного спору, який підлягає вирішенню в судовому порядку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частинами 1-3 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З урахуванням зазначених вище обставин та наведених положень законодавства, враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним, має постійне місце роботи та заробіток, суд вважає, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та приходить до висновку про обгрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог.

При визначені розміру аліментів, суд враховує, що наявність у відповідача на утриманні малолітньої дитини від іншого шлюбу та дружини, яка перебуває у декретній відпустці, само по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів, який позивачка просила визначити в розмірі ј частини від доходів відповідача, що узгоджується із положеннями ст.183 СК України, не перевищує максимального розміру відрахувань, визначеного ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та забезпечить належне утримання дитини та умови для її розвитку.

В звязку з цим, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.08.2019 року (дня пред`явлення позову) та до досягнення дитиною повноліття

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.141,180,181,182,183,184,185,191 СК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-81,141,211,247, 258,259,263-268,430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь позивачки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 серпня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02 грудня 2019 року.

Суддя С.Ю.Казак