ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2019 року м. Кропивницький

справа № 403/302/18

провадження № 22-ц/4809/485/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою Устинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12.12.2018 року, суддя Атаманова С.Ю., по цивільній справі за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина Степу», заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання дій державного виконавця Устинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Бурі О.В. неправомірними, скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов'язання старшого державного виконавця виконати ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2018 року у цивільній справі № 403/302/18,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина Степу» звернулось у суд із скаргою на дії державного виконавця Устинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Бурі О.В., заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

На обґрунтування скарги зазначив, що державний виконавець Устинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Буря О.В. неправомірно повернув стягувачу без прийняття до виконання виконавчий документ - ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2018 року про забезпечення позову шляхом заборони суб'єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки, належної ОСОБА_2, постановленої у цивільній справі №403/302/18 за позовом ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору про право користування земельною ділянкою недійсним.

10.09.2018 року ТОВ «Агрофірма Перлина Степу» отримав від державного виконавця Устинівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Буря О.В. повідомлення від 04.09.2018 року за № 3263 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

11.09.2018 року ТОВ «Агрофірма Перлина Степу» сплатила авансовий внесок у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати та 12.09.2018 року знову звернувлось до державного виконавця виконати ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2018 року.

18.09.2018 року ТОВ «Агрофірма Перлина Степу» отримано від державного виконавця повідомлення від 14.09.2018 року за № 3657 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник заявника зазначає про те, що повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14.09.2018 року, складене державним виконавцем Буря О.В. є необґрунтованим, оскільки ухвала суду від 10.08.2018 року відповідає вимогам до виконавчого документу, передбаченим ст.4 вказаного Закону.

Крім того, в порушення вимог ст.ст.42, 43 Закону державним виконавцем при винесенні повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа останньому не було повернуто сплачений ним авансовий внесок за організацію та проведення виконавчих дій по примусовому виконанню ухвали суду про забезпечення позову від 10.08.2018 року, а саме первинне повідомлення було отримане представником ТОВ «Агрофірма «Перлина Степу» лише 04.09.2018 року, що свідчить про порушення державним виконавцем Буря О.В. прав та інтересів стягувача.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина Степу» просило суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Устинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Бурі О.В., що полягають у неправомірному поверненні стягувачу без прийняття до виконання ухвали Устинівського районного суду Кіровоградської області про забезпечення позову від 10.08.2018 року у цивільній справі №403/302/18, як виконавчого документа; скасувати повідомлення старшого державного виконавця Бурі О.В. від 14.09.2018 року за №3657 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов'язати державного виконавця Бурю О.В. виконати дане судове рішення.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12.12.2018 року скаргу задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначено, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що поданий на виконання виконавчий документ - ухвала Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2018 року не відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12.02.2019 року по справі відкрито апеляційне провадження.

До суду надано відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Агрофірма «Перлина Степу», в якому заперечується проти задоволення апеляційної скарги. Зазначається, що виконавчий документ містить всі вимоги ст.. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Зазначено, що відмова державного виконавця у прийнятті до виконання ухвали суду про забезпечення позову, грубо порушує закон та права стягувача. Судом були виконані всі вимоги чинного законодавства.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 25.02.2019 року справу призначено до розгляду.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 21.03.2019 року продовжено строк розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції встановив, що ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2018 року, у цивільній справі №403/302/18 за позовом ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним, позов був забезпечений шляхом вжиття судом передбаченого п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, з урахуванням положень п.17 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заходу його забезпечення, а саме: забороною суб'єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 6,6516 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, яка належить ОСОБА_2

В даній ухвалі суду також було зазначено: найменування (для юридичних осіб), прізвище, ім'я та по батькові (для фізичних осіб) сторін - позивача ТОВ «Агрофірма «Перлина степу», відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) та місце проживання (для фізичних осіб); ідентифікаційні коди юридичних осіб; дати народження та реєстраційні номери облікової картки платника податків відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3; порядок набрання ухвалою законної сили та строк пред'явлення ухвали, як виконавчого документа, до виконання (а.с.12).

14.09.2018 року за вихідним №3657 старшим державним виконавцем Устинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Буря О.В. за результатами розгляду заяви ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» щодо примусового виконання ухвали Устинівського районного суду Кіровоградської області №2-з/403/14/18 від 10.08.2018 року, на підставі п.6 ч.4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» було складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в якому зазначено про те, що у виконавчому документі, крім інших відомостей, має бути зазначена дата народження боржника - фізичної особи. Будь-яких інших підстав повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання із посиланням на відповідні правові норми зазначене вище повідомлення не містило.

Зазначене повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 14.09.2018 року було отримано особисто представником ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» 18.09.2018 року в приміщенні Устинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до статті першої Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі.

За змістом п.2 ч.1 ст. 3, ч.1 ст. 5 Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі ухвал судів у цивільних справах у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті першої Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до статті 7 вказаного Закону державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Згідно положень ч.1, п.1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом частини першої статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; обов'язковості виконання рішень; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Відповідно до частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом, та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частин першої, другої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст.13 Закону).

Таким чином, одним із видів рішень, що приймаються державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження є повідомлення.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Зі змісту даної правової норми слідує, що повернення виконавчого документа стягувачу без виконання з підстави, передбаченої пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» допускається виключно у двох випадках: невідповідності виконавчого документа вимогам даної статті щодо зазначення в ньому обов'язкових відомостей та не подання стягувачем заяви про примусове виконання рішення відповідно до статтіі 26 Закону.

Суд першої інстанції зазначив, що резолютивна частина ухвали суду від 10.08.2018 року про забезпечення позову не містить відомостей про боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині зазначення їх дати народження, що є однією з вимог до виконавчого документа, передбаченого п.3 ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції зазначив, що належних та допустимих в розумінні ст.ст.77, 78 ЦПК України доказів звернення з відповідними запитами, заявами чи іншими процесуальними документами до органів державної влади (їх посадових осіб) з метою отримання відомостей про дати народження боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 старшим державним виконавцем Бурею О.В. суду надано не було.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що суб 'єктом оскарження не було доведено неможливості відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню ухвали Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2018 року, як виконавчого документа, за відсутності зазначення в ньому дати народження боржника, а також імперативності приписів нормативно-правових актів щодо отримання інформації, необхідної для здійснення виконавчого провадження, в тому числі, дати народження боржника, виключно у формі запиту, а не у формі іншого прийнятого державним виконавцем документа, передбаченого частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 6 Інструкції, зміст якого не передбачає зазначення в ньому дати відкриття та номеру виконавчого провадження.

Суд першої інстанції зазначив, що в самому повідомленні про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14.09.2018 року, старшим державним виконавцем Бурею О.В. зазначено найменування та відомості лише про одного боржника ОСОБА_2, а тому його посилання у поданих до суду заявах про визначення в ухвалі суду, як боржників, саме суб'єктів державної реєстрації прав та відсутність відомостей про них, а також про те, що у виконавчому документі зазначено два боржники, суперечить змісту, складеного ним же повідомлення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до організаційної системи державної реєстрації прав належать суб'єкти державної реєстрації прав - державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Згідно положень ч.1 ст. 10 Закону державним реєстратором є: громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав; нотаріус; державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

За змістом п.17 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (з наступними змінами), у разі надходження до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно реєструє таке рішення чи заяву в базі даних заяв, що в подальшому під час розгляду державним реєстратором відповідної заяви про державну реєстрацію прав є підставою для зупинення ним за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав проведення державної реєстрації такого права з обов'язковим посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду.

Суд зазначив, що чинним законодавством України детально регламентовані дії суб'єкта державної реєстрації прав у разі надходження до нього рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій , що набрало законної сили.

Захід забезпечення позову відповідає вимогам нормативно-правових актів та є обов'язковим для виконання старшим державним виконавцем. Як державним реєстратором, під час примусового виконання судового рішення -ухвали суду від 10.08.2018 року , що відповідає передбаченим частиною першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» засадам виконавчого провадження-верховенству права, обов'язковості виконання рішення та законності.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що дії старшого державного виконавця Бурі О.В. під час повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання шляхом складення відповідного повідомлення від 14.09.2018 року, не відповідали вимогам закону щодо обов'язку державного виконавця вжити заходів з примусового виконання судового рішення на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження», а тому є неправомірними.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що скарга підлягає задоволенню.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2018 року, позов у цивільній справі №403/302/18 ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним, був забезпечений шляхом вжиття судом передбаченого п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, з урахуванням положень п.17 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заходу його забезпечення, а саме: забороною суб'єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 6,6516 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, яка належить ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом, та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про забезпечення позову від 10.08.2018 року відповідає всім вимогам, передбаченим ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Устинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12.12.2018 року - залишити без змін.

Текст постанови складено 26.03.2019 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: