Провадження № 2/219/737/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

(заочне)

22.03.2019 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Погрібної Н.М.,

при секретарі Мирошниченко О.Л.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №219/14169/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах якої дії ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах якої дії ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відповідно до якого просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_4, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №34 у будинку №8, по вул. Чехова в м. Бахмут Донецької області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є співвласницею квартири, розташованої за адресою: Донецька область м. Бахмут вул. Чехова, 8/34, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.01.2000 року за №15016, виданого Відділом з управління комунальною власністю Артемівської міської ради та зареєстрованого 13.01.2000 року в Артемівському бюро технічної інвентаризації за №53-12697. Зазначає, що в зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі, які з 26.02.2015 року в ній не проживають. Факт реєстрації їх в її квартирі створює перешкоди у здійсненні нею права користування цим приміщенням, у звязку з чим порушуються її законні права.

Представник позивача у судове засідання не зявився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах якої дії ОСОБА_2 в судове засідання не зявились та не повідомили про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи були належно повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачів не надходив, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 12.01.2000 року за №15016, виданого Відділом з управління комунальною власністю Артемівської міської ради та зареєстрованого 13.01.2000 року в Артемівському бюро технічної інвентаризації за №53-12697, власниками квартири розташованої за адресою: Донецька область м. Бахмут вул. Чехова,18/34 є ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про одруження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції 14.01.2006 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, уклали шлюб 14.01.2016 року, про що складено відповідний актовий запис №111. Після одруження дружині присвоєне прізвище «Притула».

Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-НО №074022, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки про реєстрацію міста проживання №4987 від 08 червня 2017 року, виданої Начальником ОВМ ОМВД Росії м. Новий Уренгой, ОСОБА_3, зареєстрована за адресою: РФ, АО Ямало-Ненецький, м. Новий Уренгой, вул. Молодіжна, 3/91.

Актом від 21.11.2018 року, складеним керівником Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Чехова,8» та членами правління, встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3 та за вказаною адресою не проживають з 26.02.2015 року по теперішній час.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Верховний Суд України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.391 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч.ч.1, 2 ст.405 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі не є власниками спірної квартири, у ній не проживають, особистих речей не зберігають, їх необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №34 у будинку №8, по вул. Чехова в м. Бахмут Донецької області.

Керуючись ст.7, 12, 13, 76, 263, 264, 265, 272, 280-283 , ЦПК, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах якої дії ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, м.Бахмут, вул. Чехова, буд. №8, кв.№34.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, м.Бахмут, вул. Чехова, буд. №8, кв.№34.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Н.М.Погрібна