Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/1367/19
№ 2/733/602/19
"03" грудня 2019 р. м. Ічня
Ічнянський районний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді Овчарика В.М.,
за участю секретаря Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування жилим приміщенням,
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати свого сина ОСОБА_2 втратившим право користування житловим приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_1 . В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником зазначеного житлового будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, в якому також зареєстрований відповідач, але фактично не проживає з 2012 року, тому втратив право користування ним відповідно до ст. 405 ЦК України. Крім того останній витрати по утриманню будинку не несе, чим чинить позивачу перешкоди у здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Заяв та клопотань від учасників справи не надходило.
У судове засідання позивач не з`явився, надавши письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідач у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, який заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10).
Про перейменування АДРЕСА_1 свідчить розпорядження Чернігівської обласної ради № 275 від 20 травня 2016 року (а.с. 14).
Відповідно до акту від 16 жовтня 2019 року, складеного комісією за участю депутата Парафіївської селищної ради Сидори Л.М. та сусідами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , але фактично не проживає з 2012 року по теперішній час (а.с. 8).
Із довідки Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області № 2-603 від 16.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 , який зареєстрований у житловому будинку у будинку АДРЕСА_1 , з 2012 року по теперішній час за вказаною вище адресою не проживає (а.с. 9).
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналізуючі зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 , будучи членом сім`ї власника, не проживає за місцем своєї реєстрації у будинку у будинку АДРЕСА_1 , належного на праві власності позивачу, з 2012 року, тому вважається таки, що втратив право користування ним, при цьому судом враховується, що відповідач витрати по утриманню будинку не несе, чим чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Керуючись ст. 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_1 .
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте Ічнянським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 03 грудня 2019 року.
Головуючий суддя В.М.Овчарик