Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Нестер К.С.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 про усунення особи від права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2018 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року було відкрито провадження за вказаним позовом.

22 січня 2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 про усунення особи від права на спадкування.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_3 та за зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 обєднано в одне провадження.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року закрито провадження по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, у звязку із відмовою від позову.

У зустрічному позові ОСОБА_4 та ОСОБА_1 посилаються на те, що 08 листопада 2017 року померла ОСОБА_6, яка є матір'ю позивача ОСОБА_4, відповідача та ОСОБА_7.

24.04.2018 року приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6 відкрита спадкова справа № 62321845 (номер у нотаріуса 55/2018).

У вказаній спадковій справі міститься особисте розпорядження ОСОБА_6 на випадок своєї смерті у формі заповіту від 21.09.2016 року, відповідно до якого належний заповідачу житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку, що знаходяться за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 32, с. Водяне, Магдалинівський район, Дніпропетровська області заповідано ОСОБА_1, а земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області - ОСОБА_4.

Відповідач перебуває на пенсійному забезпеченні та отримує пенсію. Крім того у відповідача перебуває у власності Ѕ частина домоволодіння за адресою: вул. Квіткова, 25, с. Водяне, Магдалинівський район, Дніпропетровська область та вона веде господарську діяльність

Отже, відповідач має самостійний дохід у належному розмірі та могла надавати своїй матері матеріальну допомогу, купувати їжу, одяг, ліки та товари медичного призначення, а також забезпечувати належний догляд та піклування за хворою, але вона категорично відмовлялася від наданні допомоги ОСОБА_6, та піклування та догляду за своєю матір'ю.

ОСОБА_6 було проведено операцію з ампутації нижньої кінцівки вище коліна (нижньої третини лівого стегна), у зв'язку з цим заповідач потребувала регулярної допомоги та догляду сторонніх осіб, який вона отримувала лише від позивачів.

У зв'язку з втратою нижньої кінцівки та похилим віком, хвора не могла самостійно забезпечувати належний та повноцінний догляд за собою, потребувала допомоги інших осіб, у приготуванні їжі, прибиранні, веденні господарства та забезпеченні інших особистих потреб.

Протягом останніх п'яти років перед своєю смертю ОСОБА_6 хворіла хронічними захворюваннями. В кінці 2016 року в хворої почався атеросклероз судин нижніх кінцівок, який в подальшому призвів до ампутації в ділянці нижньої третини лівого стегна, у зв'язку з цим ОСОБА_6 опинилася у безпорадному стані, що викликав потребу у регулярному догляді та допомозі сторонніх осіб для забезпечення її життєдіяльності.

Вже з моменту, коли позивачеві ОСОБА_4 стало відомо про необхідність проведення вказаної операції та її очікувані наслідки, вона вживала заходів з вирішення питання встановлення догляду за матір'ю та надання їй допомоги, а враховуючи, що ОСОБА_6 мала трьох дітей, однією з яких є ОСОБА_4, й обрання особи доглядача. Оскільки ОСОБА_6 потребувала допомоги та догляду, який частково мав інтимний характер, вона не хотіла, щоб доглядав син - ОСОБА_7, а прохала щоб це робили її доньки - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Особливо вона сподівалася на допомогу з боку ОСОБА_3

При вирішенні цих питань враховувалося обставини того, що ОСОБА_4 була зареєстрована, проживала та працювала в місті Дніпро, а відповідач перебувала на пенсії та проживала у будинку, який знаходився поруч із будинком ОСОБА_6 в с. Водяне Магдалинівського району Дніпропетровської області. Виходячи з цих обставин ОСОБА_6 прохала надати їй допомогу, однак ОСОБА_3 відмовлялася її надавати.

Фактично з моменту проведення операції з ампутації нижньої кінцівки ОСОБА_6, з урахуванням відмови відповідача доглядати за матір'ю, ОСОБА_4 переїхала до ОСОБА_6, зареєструвалася та стала проживати з нею в одному будинку за адресою: вул. Б. Хмельницького, буд. 32, с. Водяне, Магдалинівський район, Дніпропетровська область.

Станом на грудень 2016 року ОСОБА_4 працювала у м. Дніпро у Державному підприємстві «Виробниче об'єднання Південний «машинобудівний завод ім. О.М. Макарова». У зв'язку з необхідністю надання ОСОБА_6 регулярної допомоги, забезпечення належного догляду та лікування хворої, віддаленістю с. Водяне від м. Дніпро, відмовою відповідача від догляду за ОСОБА_6, вона була вимушена звільнитися з роботи.

Позивач ОСОБА_4, її матір ОСОБА_6, її брат ОСОБА_7, неодноразово звертались до відповідача з проханням допомогти у догляді за хворою, з посиланням на обставини, що ускладнюють надання допомоги з боку ОСОБА_4, пропонуючи відповідачу здійснювати за їхній рахунок матеріальне забезпечення по догляду за хворою, однак відповідач відповідала категоричною відмовою.

Догляд за хворою ОСОБА_6 здійснювався ОСОБА_4 постійно, оскільки вона проживала разом з матір'ю та забезпечувала не тільки допомогу у її догляді, а й викликала у разі необхідності швидку медичну допомогу та сімейного лікаря, слідкувала за прийомом хворою лікарських засобів, забезпечувала їх придбання та інше, а також ОСОБА_1 періодично, у вихідні дні, та у разі виникнення нагальної необхідності. Крім того, участь у веденні домашнього господарства (обробка городу, земельної ділянки, догляд за домашніми тваринами тощо) брав, ОСОБА_8, який є чоловіком ОСОБА_1.

Крім того, позивачами за зустрічним позовом створювалися та забезпечувалися належні побутові умови проживання ОСОБА_6, зокрема здійснено монтаж та установку метало пластикових вікон у будинку, де проживала ОСОБА_6

Відповідач протягом усього часу перебування ОСОБА_6 у безпорадному стані не відвідувала хвору, жодного разу не пересвідчилась щодо її самопочуття, не надавала матеріальну допомогу щодо годування, придбання одягу, їжі, ліків та необхідного медичного устаткування (тонометр, інвалідний візок, тощо).

На підставі наведеного, позивачі прохають усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом обов'язкової частини у спадщині, що відкрилась після смерті ОСОБА_6, яка померла 08.11.2017 року.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, надавши до суду відповідну заяву.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 є матірю позивача ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_3, бабою позивача - ОСОБА_1 (а. с. 57-58, 62-63,77-78).

ОСОБА_6 померла 08 листопада 2017 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-КИ № 770390 (а. с. 68).

Спадкоємцями за заповітом, який залишила померла ОСОБА_6 є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а. с. 11), які 23 квітня 2018 року подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини (а. с. 54, 59).

03 квітня 2018 року із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_6 звернулася її донька ОСОБА_3 (а. с. 21), яка є спадкоємицею обовязкової частки у спадщині, згідно ст. 1241 ЦК України.

Частинами 5,6 статті 1224 ЦК України визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Отже, для вирішення спору, який виник між сторонами необхідна сукупність таких обставин:

-перебування спадкодавця в безпорадному стані;

-ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання;

-потреба спадкодавця в допомозі саме відповідачки.

Так, померла ОСОБА_6 дійсно страждала хронічними захворюваннями і потребувала сторонньої допомоги, перебуваючи у безпорадному стані, оскільки у грудні 2016 року в нею було ампутовано ліву ногу, згідно довідки Магдалинівського районного центру «ПМСД» від 15.01.2019 року, виписного епікризу 8140 від 31.12.2016 року ( а. с. 181-182), які свідчать про те, що померла тяжко хворіла, мала каліцтво, перебувала у безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги.

Так, відповідно до п. 4 Інформаційного листа про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, для постановлення рішення про усунення від спадкування позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідачки, остання мала можливість її надавати, проте ухилялася від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач визнала позовні вимоги щодо обставин викладених позивачем в позовній заяві, а саме щодо її ухилення від надання спадкодавцеві допомоги, якої остання потребувала, суд вважає, що є законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову про усунення ОСОБА_3 від права на спадкування обовязкової частки у спадщині, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6

Таким чином, позивачем доведена, а судом встановлена сукупність обставин, передбачена діючим законодавством, а саме: умисне ухилення ОСОБА_3 від надання ОСОБА_6 допомоги з урахуванням можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, а також потреба в допомозі саме відповідача, з урахуванням надання необхідної допомоги з боку позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України , у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позовні вимоги, у звязку із чим суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1233-1235 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Усунути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, від права на спадкування за законом обов'язкової частини у спадщині, що відкрилась після смерті ОСОБА_6, яка померла 08.11.2017 року у селі Водяне Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Повернути ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, з державного бюджету судовий збір сплачений за квитанцією 0.0..1 від 17.01.2019 року в розмірі 384 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22 березня 2019 року.

Суддя Т.А.Ковальчук