Справа № 349/715/15-ц
Провадження № 22-ц/4808/465/19
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за поданням головного державного виконавця Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 Михайловичана на ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківськоїобласті, постановлену суддею Могилою Р.Г. 30 січня 2019 року в м. Рогатин Івано-Франківської області,

в с т а н о в и л а :

В січні 2019 року головний державний виконавець Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області ОСОБА_2 звернувся з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1, посилаючись на те, що на виконанні у відділі ДВС Рогатинського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження №56108483 з виконання виконавчого листа №2/349/3/16, виданого 06.09.2017 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 272024,58 грн заборгованості, та виконавче провадження №57013377 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-250/09/0970 від 07.04.2011р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 1700,00 грн. Заборгованість по двох виконавчих документах становить 301537,03 грн. 03.04.2018 року відкрито виконавче провадження за виконавчим документом, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Свідченням достатності підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення, є невиконання боржником зобов'язань та законних вимог державного виконавця протягом тривалого часу, тому просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 до виконання зобовязань без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с.223-224, том 1).

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30 січня 2019 року подання головного державного виконавця Рогатинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській ОСОБА_2 області про тимчасове обмеження права виїзду за кордон задоволено. Суд встановив тимчасове обмеження права виїзду за кордон ОСОБА_1 до врегулювання боргових зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом № 2/349/3/16, виданим Рогатинським районним судом Івано-Франківської області 06 вересня 2017 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 272 024,58 грн та на користь держави 1700 гривень. (а.с.250-253, том 1).

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на її необґрунтованість та незаконність, постановлену без повного зясування всіх обставин, що мають істотне значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує на те, що задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання забовязання. За змістом подання представника виконавчої служби, з чим погодився суд першої інстанції, наявність у нього невиконаного зобовязання уже є ухиленням від його виконання. Однак, суд не врахував, що задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення, а не лише за наявності невиконаного зобовязання, та чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання у повному обсязі або частково. Суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що у поданні державним виконавцем не зазначено доказів про умисне чи інше свідоме невиконання ним зобовязань, не зясував, від яких дій він ухилявся та чи перешкоджав проведенню стягнення боргу. Вважає, що існує обєктивна можливість виконання судового рішення без застосування цих заходів.

З цих підстав просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Рогатинського районного відділу ДВС ГТУЮ ОСОБА_2 (а.с.1-3, том 2).

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відділ Державної виконавчої служби Рогатинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області не скористався.

У судове засідання не зявився представник відділу Державної виконавчої служби Рогатинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області, про причини неявки суд не повідомлено.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційним судом виконаний обовязок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за відсутності представника відділу Державної виконавчої служби.

Вислухавши пояснення апелянта, доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

В силу ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

З матеріалів справи встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Рогатинського районного відділу Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області знаходяться два виконавчі листи: №2/349/3/16, виданий Рогатинським районним судом Івано-Франківської області 06.09.2017 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором № 244/к від 29.08.2008 року по штрафу (процентна та фіксована складові) в розмірі 272 024,58 грн (а.с. 206-207, 225, том 1) та виконавчий лист № 2а-250/09/0970 від 07.04.2011р., виданий на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 року у адміністративній справі за позовом територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області про стягнення з фізичної особи-підприємця в доход Державного бюджету України 1700,00 грн фінансових санкцій. Виконавчі документи видані на підставі рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2017 року, яке набрало законної сили (а.с.226, том 1).

На підтвердження вимог, викладених у поданні, державним виконавцем додано постанови про відкриття виконавчого провадження № 56108483 від 03.04.2018 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості в розмірі 272 024,58 грн та № 57013377 від 15.08.2018 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави 1700,00 грн фінансових санкцій (а.с.227, 228, том 1), а також копії інших матеріалів виконавчого провадження (а.с.229-243, том 1) .

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п. 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», встановивши, що боржник є працездатною особою, має щомісячний дохід, з травня 2018 року по січень 2019 року не надав державному виконавцю жодних доказів на підтвердження поважності причин несплати боргу, наявного боргу по двох виконавчих провадженнях станом на 23 січня 2019 року в розмірі 301 537,03 грн, розцінив бездіяльність боржника як ухилення від виконання обовязків, покладених на нього судовим рішенням, дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, виходячи з таких підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначається Законом України «Про виконавче провадження».

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Відповідно до статті 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено тільки законом. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Згідно статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право вільно залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, і які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано чинним законом на час його вирішення.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (зі змінами та доповненнями), встановлений порядок звернення державного виконавця з поданням до суду щодо обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну у разі не виконання боржником своїх зобов'язань.

Відповідно до п.19 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим підлягає з'ясуванню чи дійсно особа свідомо не виконувала зобов'язання, або невиконання зумовлено об'єктивними причинами.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок повністю або частково у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має можливість виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Відповідно до положень частини першої статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення. Такі обставини суд повинен установити, виходячи з відомостей, зазначених у поданні, матеріалів виконавчого провадження та пояснень державного виконавця.

Пунктом 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, процедура обмеження у праві виїзду боржника передбачена ЦПК України, а підстави - Законами України «Про виконавче провадження» та «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Із письмових пояснень ОСОБА_1, наданих Рогатинському РВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 24.04.2018 року встановлено, що з виконавчим листом № 2/349/3/16 від 0609.2017р., ознайомлений. На даний час не працює, пенсії не отримує, здійснює підприємницьку діяльність у сфері доставки товарів. Його середній місячний дохід становить 3500 грн. Також вказує, що йому належить виробниче приміщення, реалізоване державним виконавцем 16.04.2018 року. Зазначає про належні йому на праві власності автомобілі, що знаходяться у м. Івано-Франківську по вул. Макухи, 41а (а.с.230, том 1).

На час звернення з даним поданням рішення суду виконане не було, що підтверджено такими доказами.

Постановою головного державного виконавця Рогатинського РВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 24 квітня 2018 року при примусовому виконанні виданого на підставі рішення суду виконавчого листа № 2/349/3/16, виданого 06.09.2017р. Рогатинським районним судом Івано-Франківської області, накладено арешт на все майно, належне боржнику ОСОБА_1 (а.с.232, том 1).

Постановою головного державного виконавця Рогатинського РВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 04 травня 2018 року накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1, що містяться на рахунках в Івано-Франківській філії ПАТ КБ «Приват Банк» та всіх інших відкритих рахунках (а.с.231, том 1).

Із відповіді Державної фіскальної служби України встановлено, що за боржником зареєстровано рахунки в Івано-Франківській філії ПАТ КБ «Приват Банк» та ПАТ «Ідея Банк» м. Івано-Франківська. (а.с.233, том 1).

Постановою головного державного виконавця Рогатинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 04 травня 2018 року накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1, що містяться на рахунках ПАТ «Ідея Банк» у м. Івано-Франківську (а.с.234, том 1).

Згідно відповіді Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 пенсії не отримує (а.с.235, том 1).

Із повідомлення ПАТ КБ «Приват Банк» від 11.05.2018 року встановлено, що на рахунках ОСОБА_1 недостатньо коштів для виконання постанови державного виконавця про накладення арешту від 04.05.2018 року (а.с.238, том 1).

Повідомлення ПАТ «Ідея Банк» від 15.05.2018 року за № 143-4/2241/БТ свідчить про те, що станом на 14.05.2018 року залишків коштів на рахунках боржника ОСОБА_1 6151 та 8307 недостатньо для виконання постанови державного виконавця про накладення арешту від 04.05.2018 року (а.с.236, том 1).

Постановою головного державного виконавця Рогатинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 06 червня 2018 року доручено Івано-Франківському міському відділу ДВС провести опис і арешт автомобіля марки Камаз, модель 5320, самоскид-С, АТ 7322 АІ, 1983 року випуску, що знаходиться у м. Івано-Франківську по вул. Макухи, 41а (а.с.239, том 1).

Із акту державного виконавця від 15 листопада 2018 року встановлено, що боржник ОСОБА_1 у с. Сарники Рогатинського району зареєстрований, але не проживає, будинок зачинений (а.с.240, том 1). Аналогічна інформація міститься у довідці виконавчого комітету Сарниківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 15.11.2018 року за №770 (а.с.241, том 1).

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, за ОСОБА_1 зареєстрована земельна ділянка площею 0,0293, кадастровий номер :20:005:0127 на підставі додаткової угоди до договору оренди від 20.06.2013 року, укладеної між Івано-Франківською міською радою та ОСОБА_1 (а.с.242, том 1), та виробниче приміщення площею 133,2 кв.м за адресою вул. Макуха, 1/41а у м. Івано-Франківську, які обтяжені іпотекою. (а.с.243, том 1).

Статтею 76 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання законних вимог виконавця, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця.

З матеріалів виконавчого провадження встановлено, що ОСОБА_1, будучи поінформованим про відкриття виконавчого провадження, не заперечуючи у апеляційному суді факту отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, не подав державному виконавцю декларацію про свої доходи та майно, обовязок подання якої встановлений для нього постановою про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, а фактично проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Тобто, про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження апелянт не повідомив орган виконавчої служби. Більше того, боржник є працездатною особою, із власноручно написаних ОСОБА_1 пояснень вбачається, що він здійснює підприємницьку діяльність, з часу відкриття виконавчого провадження не надав державному виконавцю жодних доказів на підтвердження поважності причин несплати боргу. Крім того, отримуючи певний дохід від підприємницької діяльності, не вчинив жодних дій, спрямованих на оплату боргу, зокрема і частково.

Докази у справі достовірно та об'єктивно вказують на те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням у спосіб утримання від дій, спрямованих на виконання рішень судів.

Оскільки рішення судів боржником свідомо не виконується та останній ухиляється від його виконання, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення подання державного виконавця. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не встановив, що боржник ухилився від виконання рішення суду, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки будь-яких доказів про те, що апелянт вживав хоча б якісь спроби щодо виконання рішення суду, останнім не надано. Відтак ухвала суду про задоволення подання про тимчасову відмову боржнику у праві виїзду за кордон є законною та обґрунтованою та не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30 січня 2019 року - без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 березня 2019 року.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

ОСОБА_4