ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9158/19 Справа № 171/742/19 Суддя у 1-й інстанції - Чумак Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони справи :

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2019 року, ухваленого суддею Чумак Т.А. у м.Апостолове,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В мотивування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.12.2012 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 3000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Позичальник ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Спадкоємцями померлої ОСОБА_3 відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України є відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Позичальник зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, станом на дату смерті має заборгованість в сумі 6036,75 грн., яку позивач просить суд з відповідачів та витрати по справі.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність рішення суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. В мотивування доводів апеляційної скарги представник позивача зазначає, що суд не врахував, що боржник підписуючи заяву погодилась із умовами та правилами одержання кредитних коштів. Позивачем надано належні та допустимі докази про отримання кредитних коштів, їх розмір, який відповідачами не спростовано.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування законного та обґрунтованого рішення суду, ухваленого на підставі належно досліджених доказах, що містяться в матеріалах справи.

Відмовляючи АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як до спадкоємців боржника ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі у повному обсязі сплатити заборгованість за пред`явленим до них позовом та витрати АТ КБ «ПриватБанк» зі сплати судового збору.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 25 грудня 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, у вигляді встанволеного кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 3000,00 грн.

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Спадкоємцями майна ОСОБА_3 є відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Позичальник ОСОБА_3 станом на 23.07.2016 року має заборгованість за вищевказаним кредитним договором в сумі 6036,75 грн.

Як видно з квитанції № 0.0..1 від 28.05.2019 року ОСОБА_1 сплачено борг у розмірі 6036,75 грн. та з квитанції № 0.0..1 від 20.06.2019 року сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн. на розрахункові рахунки позивача АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.73,80).

Між сторонами виник спір щодо належноговиконання відповідачами, як спадкоємцями боржника обов`язку погашення кредитної заборгованості, що виникла станом на час смерті.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року)

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», оскільки до ухвалення судового рішення відповідачі повністю сплатити розмір заборгованості за кредитним договором спадкодавця ОСОБА_3 в сумі 6036,75 грн. в межах пред`явлених позовних вимог та витрати АТ КБ «ПриватБанк» по сплаті судового збору в сумі 1762 грн., що доводиться відповідними квитанціями.

Доводи апеляційної скарги представника позивача про підписання боржником заяви, як погодження із умовами та правилами одержання кредитних коштів та надання належних й допустимих доказів щодо розміру заборгованості не має правового значення для розгляду апеляційної скарги, тому що відповідачі визнали позов та до ухвалення судового рішення повністю задовольнити заявлені АТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги та сплатили на рахунок позивача як розмір заборгованості та і витрати зі сплати судового збору.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 28 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: