КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 752/5709/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7784/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2019 року, постановлену під головуванням судді Хоменко В.С., по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» в особі відділення №4, третя особа Київська міська державна адміністрація про визнання недійсним договору,-

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року позивач звернувся із зазначеним позовом, в якому просив: визнати недійсним з моменту укладення договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку АДРЕСА_1 , який укладено 02 серпня 2016 року позивачем та відповідачем. (а.с.3-6)

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» в особі відділення №4, третя особа: Київська міська державна адміністрація про визнання недійсним договору передано на розгляд за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва (вул. О.Кошиця, 5-А, Київ, 02068). (а.с.10-11)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На обґрунтування скарги зазначив, що спірним договором визначено, що відповідач надає послуги з утримання багатоповерхового будинку та прибудинкової території, який знаходиться у АДРЕСА_1 , тобто у спірному договорі зазначено місце його виконання і виконується він саме в цьому місці. Таким чином вважав, що суд дійшов помилкового висновку про передачу справи на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва, оскільки позов було пред`явлено за правилами альтернативної підсудності за місцем виконання договору, що є правом позивача. (а.с.13-15)

Пунктом 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом заявленого позову є визнання недійсним з моменту укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку АДРЕСА_1 , який укладено 02 серпня 2016 року між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» та ОСОБА_1 (а.с.3-6)

Передаючи справу за підсудністю до Дарницького районного суду Київської області, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є визнання недійсним договору, а не спірні правовідносини щодо виконання зазначеного договору, а тому зважаючи на положення ч. 2 ст. 27 ЦПК України, оскільки адресою місцезнаходження відповідача є АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Дарницького району міста Києва, дійшов висновку про відсутність підстав для визначення підсудності Голосіївському районному суду міста Києва. (а.с.10-11)

Колегія суддів не погодилася з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 5 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Положеннями ст. 30 ЦПК України визначено перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, та такий перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Разом з тим поняття "позови, що виникають з приводу нерухомого майна" (ч. 1 ст. 30 ЦПК України) є більш широке, ніж поняття "позови, де предметом спору є нерухоме майно". А тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пунктах 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Оскільки між сторонами виник спір з приводу визнання недійсним договору, предметом якого є надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в Голосіївському районі міста Києва, а тому справа підсудна саме Голосіївському районному суду міста Києва.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що даний спір не підсудний Голосіївському районному суду міста Києва.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала суду не може бути визнана законною і обґрунтованою, підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Дата складання повного судового рішення - 16 травня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова