Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7814/19 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 61 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць О.С.,

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.,

розглянувши в порядку в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 296/7814/19 за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Преміум Парк 14/6» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1

за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Преміум Парк 14/6» на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2019 року, яка постановлена суддею Маслак В.П. в м. Житомир

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСББ «Преміум Парк 14/6» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2019 року у прийнятті заяви про видачу судового наказу відмовлено на підставі положень ст. 165 ч.1 п.1 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСББ «Преміум Парк 14/6» просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підстави відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу зазначені в ухвалі є надуманими, помилковими та такими, що не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи. У поданій заяві ОССБ зазначило, що ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» не передбачено укладення письмового (електронного) договору зі співвласниками, оскільки обов`язок співвласника будинку сплачувати внески на його утримання виникає безпосередньо із самого Закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано будь-якого належно оформленого документу, що свідчили б про право вимоги до боржника. Заявником не надано копії договору, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, як це передбачено п.3 ч.3 ст. 163 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно з положеннями п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право (п. 2 ч.3 ст. 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч.3 ст. 267 ЦКУ (далі - ЦК)). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Пунктом 13 вказаної вище постанови передбачено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (п. 3 ч.1 ст. 96 ЦПК) (1618-15)), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Так суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суть наказаного провадження полягає в тому, що вимоги заявника є безспірними, обґрунтованими, та відповідають положенням цивільного процесуального законодавства в частині вимог до заяви про видачу судового наказу.

З огляду на матеріали справи, у ній відсутні належні документи, передбачені вимогами статті 163 ЦПК України, на підтвердження безспірності вимог про стягнення заборгованості, зокрема, що свідчили б про право вимоги до боржника.

У даному випадку йдеться лише про процесуальну форму звернення кредитора до суду по стягненню боргу, про процесуальний порядок розгляду такого звернення, тобто, суто про процесуальні питання.

У цьому контексті посилання ОСББ «Преміум Парк 14/6» на судову практику місцевого суду в аналогічних справах, що виразилася у задоволенні таких заяв, не має преюдиційного значення.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що апелянт має право звернутися до суду з відповідними вимогами в порядку позовного провадження та на підтвердження своїх вимог надати необхідні докази.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а суд першої інстанції керуючись нормами діючого цивільного процесуального кодексу дійшов правильних висновків, суд апеляційної інстанції залишає без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції без змін на підставі ст. 375 ЦПК України.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Преміум Парк 14/6» залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: