ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 633/444/17

Провадження № 22-ц/818/256/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_2,

Відповідач: товариств з обмеженою відповідальністю «Агрома»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрома»

на рішення Печенізького районного суду Харківської області від 07 серпня 2018 року у складі судді Тимченко А.М.,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та просив стягнути з відповідача ТОВ «Агрома» на його користь грошові кошти, які були надані ним відповідачу у якості поворотної фінансової допомоги підприємству в сумі 3 188 000 гривень 00 копійок, а також стягнути три проценти річних у розмірі 15 940 гривень 00 копійок та суму інфляційних витрат - 31 880 гривень 00 копійок, а всього стягнути - 3 235 820 гривень 00 копійок.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що в період з 28.08.2013 року по 28.10.2013 рік між ним та ТОВ «Агрома» укладено договір про поворотну фінансову допомогу, за умови якого він надав ТОВ «Агрома» грошові кошти у загальному розмірі 3188000 гривень 00 копійок. При цьому строк повернення фінансової допомоги не встановлений. Відповідно до вимог ч.2 ст. 530 ЦК України ним 10.11.2017 року на адресу відповідача направлена вимога про повернення фінансової допомоги в сумі 3188000 гривень 00 копійок. Зазначена вимога отримана відповідачем 14.11.2017 року, однак грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті.

Рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 07.08.2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Агрома» на користь ОСОБА_2 3 188 000 грн. 00 коп. основного боргу, 31 888 грн.. 00 коп. інфляційні витрати, 9 957 грн. 04 коп. - 3 % річних від суми заборгованості. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат - стягнуто з ТОВ «Агрома» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 7 984 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агрома»просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач вказує, що фактично ТОВ «Агрома» від ОСОБА_2 грошових коштів у розмірах та строки, зазначені позивачем, не отримувало, договір поворотної фінансової допомоги між ТОВ «Агрома» та ОСОБА_2 не укладався.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначав, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими, рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, судом правильно застосовано як норми процесуального, так і матеріального права.

В судові засідання апеляційної інстанції позивач не з'явився, причину не повідомив.

Представник відповідача апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи, а також врахувати надані докази щодо фактичних спірних відносин, які склалися між сторонами на протязі останніх років, та які в своїй сукупності свідчать про надуманість позовних вимог та мотиви звернення ОСОБА_2 до суду з таким позовом.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнав і просив її відхилити, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи представника відповідача безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та нові докази, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. (ч. ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України)

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Так, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на те, що ТОВ «Агрома» отримало від нього допомогу на зворотній основі, що ця обставина підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів, підписаних керівником відповідача ОСОБА_3 та відбитком печатки підприємства, а саме: від 28 серпня 2013 у сумі 788.000,00грн., від 9 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 10 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 11 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 12 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 14 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 15 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 16 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 17 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 18 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 19 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 21 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 22 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 23 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 24 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 25 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 26 жовтня 2013 у сумі 149.900,00грн., від 28 жовтня 2013 у сумі 1.600,00грн., а всього на загальну суму 3.188.000 гривень 00 копійок.

Позивач не заперечував, що договір (договори) фінансової допомоги на зворотній основі між сторонами письмово дійсно не оформлювався і строк повернення відповідачем наданої йому фінансової допомоги на зворотної основі сторонами не визначався.

Проте вказував, що статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК Україн.

Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Договір поворотної фінансової допомоги за правовою природою є договором позики.

Так, відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. (ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення основної суми заборгованості, суд першої інстанції дійшов висновку щодо доведеності факту отримання ТОВ «Агрома» поворотної фінансової допомоги від ОСОБА_2 у період з 28.03.2013 року по 28.10.2013 року у розмірі 3188 000,00 грн. та невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо повернення вказаної допомоги.

Проте, з вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Згідно зі статтями 1 і 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Фінансова звітність - це бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Згідно п. 1.2. та 3.10 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року за № 637 (далі за текстом - Положення № 637), чинної на час складання прибуткових касових ордерів, касовий ордер (прибутковий або видатковий касовий ордер) застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси, а у самих касових ордерах зазначається підстава для їх складання і перелічуються додані до них документи.

З огляду на зазначені вище пункти Положення № 637 касовий ордер, а тим більш квитанція, не є договором про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до якого виникають у сторін певні права та обов'язки, а є лише тим бухгалтерським документом, на підставі якого готівка надходить до каси підприємства або видається з неї.

У відповідача відсутні видаткові касові ордери, невідомі їх номери, з копій квитанцій не зрозуміло до яких видаткових касових ордерів вони належать, так як в квитанціях не зазначені їх індивідуальні номери, договір про надання поворотної фінансової допомоги, який зазначений як підстава для видачі готівки, позивачем не надано.

У відповідності до п. 2.1, п. 2.2, п. 2.3 № 2 Положення № 637 підприємства (підприємці), які відкрили поточні рахунки в банках і зберігають на цих рахунках свої кошти, здійснюють розрахунки за своїми грошовими зобов'язаннями, що виникають у господарських відносинах, пріоритетно в безготівковій формі, а також у готівковій формі (з дотриманням чинних обмежень) у порядку, установленому законодавством України. Підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Підприємства (підприємці) мають право здійснювати розрахунки готівкою між собою та/або з фізичними особами протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами в межах граничних сум розрахунків готівкою, установлених відповідною постановою Правління Національного банку України. Платежі понад установлені граничні суми проводяться через банки або небанківські фінансові установи, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку для подальшого їх перерахування на поточні рахунки.

Згідно з вимогами пункту 4.2 Положення № 637 усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відбивають в касовій книзі.

Крім того, згідно п. 5.1 Положення №637 для підприємств , що розташовані в населених пунктах, де немає банків, строк здавання готівкової виручки (готівки) для зарахування на рахунки в банках встановлений - не рідше ніж один раз на п'ять робочих днів.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову з посиланням на доведеність факту передачі у період з 28.03.2013 року по 28.10.2013 року ОСОБА_2 грошових коштів ТОВ «Агрома» на загальну суму 3188 000,00 грн. згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів (без номерів), суд першої інстанції не встановив: чи дійсно відповідні грошові кошти були одержані відповідачем та відповідно відображені в документах бухгалтерського обліку ТОВ «Агрома».

Про необхідність перевірки відповідних обставин зазначено в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 року по справі №205/8864/15-ц (провадження №61-6692св18)

При цьому судом апеляційної інстанції встановлено, що в журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів, касовій книзі, як єдиного документу, який фіксує надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства ТОВ «Агрома»,спірні прибуткові касові ордери не зареєстровані, а касова книга відповідача не відображає жодних операцій по спірним касовим ордерам.

Також відсутні дані про зарахування відповідних коштів згідно виписки по особовому рахунку ТОВ «Агрома» за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, наданої ПАТ «Перший Український міжнародний банк».

Оскільки договору(ів) фінансової допомоги на зворотній основі між сторонами письмово не оформлювався, то не можливо встановити порядок (спосіб) внесення відповідної допомоги.

Таким чином, грошові кошти, які зазначені в спірних квитанціях до прибуткових касових ордерів в касу підприємства ТОВ «Агрома» не зараховувалися, а позивачем в порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, факт передачі грошей ТОВ «Агрома» згідно відповідних квитанцій до прибуткових касових ордерів належним чином не доведений.

При цьому також необхідно відзначити, що судовим розглядом встановлено ті обставини, що 28.08.2013 року рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Агрома», оформленим протоколом №28/08, ОСОБА_2 було звільнено з посади директора та обрано нового директора Товариства ОСОБА_3 Наказом керівника ТОВ «Агрома» №1 від 28.02.2013 року ОСОБА_2 звільнено з посади директора цього ж Товариства на підставі п. 4 статті 40 КЗпПУ за прогули без поважних причин. Після цього ОСОБА_2 звернувся до господарського та місцевого судів з позовами щодо визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Агрома» від 28.08.2013 року №28/08, а також про стягнення невиплаченої заробітної плати, вихідної допомоги та компенсації за час вимушеного прогулу та про зміну формулювання причин звільнення. (Справа №633/59/14-ц; т.2 а.с.208-219, 220-226)

За вказаних обставин колегія суддів вважає обґрунтованими посилання представника ТОВ «Агрома» щодо надуманості доводів ОСОБА_2 про надання ним товариству «Агрома» безповоротної фінансової допомоги у відповідних розмірах в той час, коли між ними і ТОВ «Агрома» вже виник спір і сторони зверталися із скаргами та заявами один на одного до судів і правоохоронних органів. (див. справи №№922/3812/13; 633/59/14-ц; 633/265/14-ц; 633/136/15-ц; 633/137/15-ц; 633/410/15-ц;т. 3, а.с.10-24, 26-63)

Зважуючи на вказані обставини, які не заперечують і позивач та його представник, неможливо знехтувати доводами представника відповідача в тій частині, що ОСОБА_2 скористався тією обставиною, що до 28 серпня 2013 року він перебував на посаді директора ТОВ «Агрома», мав у своєму розпорядження бланки, бухгалтерські документи, а також печатку, яку так і не повернув після звільнення відповідачу.

Надаючи оцінку доводам сторони позивача щодо суми грошових коштів у розмірі 617 000,00 грн., які згідно документів бухгалтерського обліку надійшли до каси ТОВ «Агрома» 29.08.2013 року від ОСОБА_2, то необхідно зазначити, що відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому позивачем не надано квитанції до прибуткового касового ордеру чи будь-яких інших документів на вказану суму, за якими можна було б встановити правову підставу надходження цих коштів відповідачу, а тому колегія суддів дійшла висновку, що стягнення зазначених коштів у розмірі 617 000,00 грн. не було предметом позовних вимог по даній справі.

Крім того, серед наданих позивачем у якості доказів квитанцій до прибуткового касового ордеру відсутній з такою сумою грошових коштів, а зазначена у позові загальна фінансової допомоги не співпадає з сумою грошових коштів, відображених в цих квитанціях.

З огляду на те, що судовим розглядом не встановлено підстав задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення основної суми боргу у розмірі 3 188 000,00 грн., відсутні підстави і щодо задоволення решти позовних вимог, які є похідними, а саме щодо стягнення інфляційних витрат та 3% річних.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Оскільки суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов помилкового висновку щодо доведеності факту отримання ТОВ «Агрома» поворотної фінансової допомоги від ОСОБА_2 у період з 28.03.2013 року по 28.10.2013 року у розмірі 3188 000,00 грн., то його рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову в задоволенні позову.

Приймаючи нові докази та надаючи відмінну від суду першої інстанції оцінку усім доказам у їх сукупності, колегія суддів керується приписами ст.367 ЦПК України та виходить із того, що усі вони мають безпосереднє відношення до справи, відображають саме ті обставини, на існування яких посилалися сторони в суді першої інстанції та якими представники відповідача обґрунтовували свої заперечення на позов.

Крім того, повне і всебічне з'ясування обставин справи спрямоване на досягнення завдань та основних засад цивільного судочинства, забезпечення правової визначеності у відносинах учасників цивільних відносин.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України на користь відповідача також необхідно стягнути з позивача понесені судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 12 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 12, 13, 81, 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.п.1,4 ст. 376, ст.ст.381, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрома» задовольнити.

Рішення Печенізького районного суду Харківської області від 07 серпня 2018 року скасувати і постановити нове.

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрома» про стягнення заборгованості, трьох процентів річних та інфляційних витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користьтовариства з обмеженою відповідальністю «Агрома» () судові витрати за розгляд справи в апеляційному суді у розмірі 12 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 березня 2019 року.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина