Справа № 627/159/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Вовк Л.В.

з участю секретаря Казакової О.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача- Сіліна Є.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай),

у с т а н о в и в :

В лютому 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пархомівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай).

В позові ОСОБА_1 вказав , що в червні 1991 р. був прийнятий на роботу в колгосп « Зоря комунізму « робочим цегляного заводу. 23.10.1991 року був прийнятий в члени колгоспу , з членів колгоспу його не звільняли. З 1994 р. по 1996 р. проходив дійсну строкову військову службу . В 1995 році відбулося розпаювання земель колгоспу , до списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю його не включили , оскільки коли повернувся з армії колгосп припинив свою діяльність. Прохав визнати право на земельну частку (пай) розміром 5,04 умовних кадастрових гектар з земель колишнього КСП « Україна» на території Пархомівської сільської ради.

У судовому засіданні позивач підтримав позов , просить задовольнити.

Представник відповідача проти позову не заперечував , просить задовольнити позов.

Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши докази по справі , дійшов до наступних висновків.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення ,невизнання або оспорювання.

Матеріалами справи встановлено , що згідно записів трудової книжки серії УКР № 2564608 та архівної довідки Краснокутської РДА від 11.06.2018 р. , ОСОБА_1 прийнятий в члени колгоспу « Зоря комінузму « с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області. Дані про звільнення з членів колгоспу ОСОБА_1 , згідно даних архівного відділу відсутні.

Відповідно до рішення зборів уповноважених членів колгоспу від 23.10.1991 року, колгосп « Зоря комунізму» перейменований в колгосп « Україна» , а 19 грудня 1992 року колгосп « Україна» реорганізований в КСП « Україна».

З 1994 року по серпень 1996 року ОСОБА_1 проходив дійсну строкову військову службу, про що свідчить військовий квиток серії УН № 0765291 .

В 1995 році відбулося розпаювання земель , переданих у колективну власність. 13.11.1995 року КСП « Україна» був виданий державний акт на право колективної власності на землю серії ХР -18-00-000225 .

Як зазначає витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , КСП « Україна « в 2009 р. визнано банкрутом та припинено діяльність.

З довідки відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області вбачається, що ОСОБА_1 не включений до списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю по КСП « Україна» , серії ХР -18-00-000225 від 13.11.1995 року .

Згідну з п.2 Указу Президента України „ Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям №720/95 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени КСП, кооперативів, в тому числі пенсіонери які раніше працювали в ньому і залишаються членами підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (пункт 2 Указу).

Отже, право на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарську акціонерному товариству, членом якого є особа, яка претендує на пай, в тому числі і пенсіонер, що раніше працював у цьому сільськогосподарському підприємстві.

Виходячи зі змісту вказаних вимог закону особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акту.

В статуті КСП « Україна» , зареєстрованого в державному реєстрі 09.09.2009 року, в положенні про співвласників КСП « Україна « з пайового фонду власності , в ч.2 п.2.2 право на пай мають працівники ,які тимчасово вибули з господарства в випадках проходження дійсної строкової військової служби.

Судом встановлено , що КСП « України «державний акт на право колективної власності на землю серії ХР -18-00-000225 отриманий в листопаді 1995 р. , членом якого був позивач по справі.

Таким чином, право на земельну частку (пай) виникає

не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного

акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення

і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на

землю конкретному КСП, членом якого вони є.

Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях .

Позивач надав достатньо доказів на підтвердження позову та має право на земельну частку (пай), оскільки на момент розпаювання земель колективної власності господарства був членом КСП , однак помилково не був включений до списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю. Не включення до списку додатку до державного акту на право колективної власності ,не є підставою для відмови в позові.

Позивач пропустив строк звернення до суду ,який прохає поновити. Суд, розглянувши вказане клопотання ,вважає , що строк пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 263-265 ЦПК України, Указом Президента « України» №720/95 « Про порядок паювання земель , переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям «, суд, -

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_1, право на земельну частку (пай) розміром 5,04 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності колишнього КСП « Україна» на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області та виділити земельну ділянку із земель невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя Л.В. Вовк