Справа № 591/4870/18
Провадження № 4-с/591/5/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Грищенко О.В., за участю секретаря судового засідання Антипенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною скаргою та просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Зарічного відділу ДВС м.Суми ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 від 02 серпня 2018 року про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в розмірі 75727,84 по виконавчому провадженню № 55234423.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник ВДВС м.Суми ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_3 в судовому засіданні просить провадження у справі закрити в звязку тим, що скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ВДВС суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до рішення Зарічного районного суду м.Суми від 04 квітня 2017 року стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 769983,99 грн. (а.с.6-8).

02 серпня 2018 року головним державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 75727,84 грн. (а.с.7-8).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом вимог ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження є виконавчими документами.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, утому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Зазначена правова позиція викладена у постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 06 червня 2018 року (справа № 127/9870/16-ц).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що є підстави для закриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки така скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 260, 447-453 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В.Грищенко