Ухвала

Іменем України

11 березня 2019 року

м. Київ

справа № 361/3207/18

провадження № 61-3378ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 січня 2019 року, постановлену у складі судді Верланова С. М., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог та оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції

У червні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від

05 жовтня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 14 квітня 2011 року розмірі 1 136,26 грн, яка складається з: заборгованість по тілу кредиту - 598,88 грн та заборгованість за відсотками - 598,88 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, 04 грудня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху, з посиланням на те, що вона подана із пропуском строку на апеляційне оскарження, а зазначені заявником причини пропуску (представник Банку дізнався про ухвалене судове рішення лише 30 листопада 2018 року з Єдиного державного реєстру судових рішень) судом визнані неповажними. Одночасно судом було роз'яснено, що у разі не усунення недоліків у вказаний термін, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

На виконання вимог апеляційного суду, АТ КБ «ПриватБанк» направило заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка мотивована тим, що про існування заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2018 року позивачу стало відомо лише 30 листопада

2018 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 січня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2018 року.

Ухвала суду мотивована тим, що апелянтом не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, вказані у заяві причинити його пропуску вже були визнанні судом неповажними, а тому, керуючись пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк», в якій заявник просив скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 25 січня 2019 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга також містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду Банк отримав 08 лютого 2019 року, доказів на підтвердження зазначеного заявник не надав.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Оскаржувану ухвалу постановлено 25 січня 2019 року, а тому останнім днем на її оскарження є 25 лютого 2019 року. Касаційна скарга, згідно штрихкодового ідентифікатора здана до поштового відділення 12 лютого 2019 року.

Ураховуючи наведене строк на касаційне оскарження не пропущено, а відтак клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена у порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки суд апеляційної інстанції порушив конституційне право на судовий захист, не урахувавши поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, який був пропущений у зв'язку з порушенням судом першої інстанції порядку вручення судового рішення, передбаченого положеннями статті 272 ЦПК України.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необгрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справі, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, а на ухвалу протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що представник АТ КБ «ПриватБанк» не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2018 року, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання.

Згідно частини п'ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Пунктом 2 частини шостої статті 272 ЦПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

З довідки про доставку електронного листа убачається, що рішення районного суду було надіслано на електронну адресу АТ КБ «ПриватБанк» та доставлено 31 жовтня 2018 року.

Крім того, заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2018 року було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 02 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» подало 04 грудня 2018 року.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, оскільки, наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, інших підстав пропуску цього строку апелянтом не зазначено, а тому правильно застосував положення статті 358 ЦПК України.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз'яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенціївправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справи «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи наведене, ухвала Київського апеляційного суду від 25 січня

2019 року постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необгрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 січня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:Г. І. Усик В. О. Кузнєцов А. С. Олійник