УХВАЛА

03 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 201/1351/17

провадження № 61-2168св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року у складі колегії суддів Лаченкової О. В., Варенко О. П., Свистунової О. В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання недійсними умов кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Омега Банк» (далі - ПАТ «Омега Банк») про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року, занесеною до журналу судового засідання, товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») за його клопотанням було залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

04 липня 2017 року ОСОБА_1 зменшив заявлені ним позовні вимоги, з урахуванням чого просив суд визнати недійсними умови кредитного договору № 691-Ф від 28 вересня 2006 року, укладеного між ним та закритим акціонерним товариством «ТАС-ІНВЕСТБАНК» (правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк»), а саме: підпункт 7.4.1 (7.41) пункту 7.4, підпункт 7.4.2 пункту 7.4, підпункт 7.4.4 пункту 7.4 договору в редакції пункту 1.2 Додаткового договору № 1, підпункт 7.4.5 пункту 7.4 договору в редакції пункту 1.3 Додаткового договору № 2, підпункт 7.4.6 пункту 7.4 договору в редакції пункту 2 Додаткового договору № 3, пункт 4.1 кредитного договору.

Ухвалою суду від 27 листопада 2017 року, занесеною до журналу судового засідання, задоволено клопотання ТОВ «Кредитні ініціативи» про процесуальне правонаступництво та, з урахуванням того, що ПАТ «Омега Банк» відступив право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» замінив відповідача правонаступником ТОВ «Кредитні ініціативи».

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що 28 вересня 2006 року між ним та закритим акціонерним товариством «ТАС-ІНВЕСТБАНК» був укладений кредитний договір № 691-Ф, предметом якого є надання позичальнику кредиту в розмірі 298 500 доларів США зі строком повернення 27 вересня 2026 року та сплатою 13% річних.

10 січня 2007 року між сторонами був укладений Додатковий договір №1 до кредитного договору, яким змінено спосіб забезпечення виконання зобов`язання та встановлено додаткову комісію за внесення змін структури застави за ініціативою позичальника в розмірі 200 грн.

27 червня 2007 року сторони договору уклали Додатковий договір № 2 до кредитного договору, умовами якого було збільшено розмір кредиту на споживчі цілі на 50 000 доларів США та встановлено комісію за надання кредиту у розмірі 1 % від суми збільшення кредиту, що склало 500 доларів США.

30 січня 2009 року між ОСОБА_1 та закритим акціонерним товариством «Сведбанк Інвест» укладено Додатковий договір №3 до кредитного договору, згідно якого було затверджено новий графік погашення кредиту, встановлено нову комісію за управління кредитом в частині зміни графіку погашення кредиту (в розмірі 0,05 % щомісячно від суми основного боргу по кредиту, по якому вносяться зміни, що становить 56,94 долари США), визначено досудовий порядок врегулювання спору, передбачено можливість передачі спору постійно діючому Третейському суду при Асоціації українських банків.

Позивач зазначав, що умовами кредитного договору в редакції Додаткових договорів № 1-3 передбачено обов`язок позичальника сплачувати 6 комісій, а саме: комісію за надання кредиту (2 комісії), за управління кредитом, за внесення змін до структури застави, за управління кредитом в частині зміни графіку погашення основного боргу та за дострокове повернення кредиту.

Посилаючись на наведене вказував, що положення кредитного договору № 691-Ф від 28 вересня 2006 року (підпункти 7.4.1 (7.41), 7.4.2 пункту 7.4, підпункт 7.4.4 пункту 7.4 (в редакції пункту 1.2 Додаткового договору № 1), підпункт 7.4.5 пункту 7.4 (в редакції пункту 1.3 Додаткового договору № 2), підпункт 7.4.6 пункту 7.4 (в редакції пункту 2 Додаткового договору № 3) пункт 4.1) є несправедливими в розумінні пункту 3 частини п`ятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», що є підставою їх недійсності, у зв`язку із тим, що банки не наділені правом встановлювати платежі за послуги, які вони здійснюють на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2018 року у складі судді Ткаченко Н. В. позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсними умови кредитного договору № 691-Ф від 28 вересня 2006 року, укладеного між ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» та ОСОБА_1 , а саме:

- підпункт 7.4.1 (7.41) пункту 7.4 кредитного договору про сплату комісії за надання кредиту,

- підпункт 7.4.2 пункту 7.4 кредитного договору про сплату комісії за управління кредитом,

- підпункт 7.4.4 пункту 7.4 кредитного договору в редакції пункту 1.2 Додаткового договору № 1 про сплату комісії за внесення змін структури застави за ініціативою позичальника у розмірі 200 грн, що сплачується в гривнях по курсу НБУ на день сплати,

- підпункт 7.4.5 пункту 7.4 кредитного договору в редакції пункту 1.3 Додаткового договору № 2 про сплату комісії за надання кредиту,

- підпункт 7.4.6 пункту 7.4 кредитного договору в редакції пункту 2 Додаткового договору № 3 про сплату комісії за управління кредитом в частині зміни графіку погашення основного боргу за ініціативою позичальника,

- пункт 4.1 кредитного договору про сплату комісії за дострокове повернення кредиту.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано. У задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у січні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення місцевого суду.

Рух справи в суді касаційної інстанції

14 березня 2019 року справу призначено судді-доповідачу Лесько А. О. та визначено суддів, які входять до складу колегії: Штелик С. П., Мартєв С. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі № 201/1351/17.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання недійсними умов кредитного договору призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська