Провадження №2/521/1629/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Манюка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду у розмірі 77511 грн. 04 коп., та судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Позов обґрунтований такими обставинами. 06.10.2016 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №3722284/05АВ, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Hyundai Tucson (д.р.н. НОМЕР_1 ). 03.06.2017 року о 10:30 в м. Одеса, по вул. Пушкінська, 41 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Tucson (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_2 та автомобіля Chrysler РТ Cruiser (д.р.н. НОМЕР_3), яким керував водій ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Hyundai Tucson (д.р.н. НОМЕР_1 ). Згідно довідки № 326030 про ДТП та постанови Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2017 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пункту 13.1 ПДР України. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2222781 від 11.08.2017 року та умов Договору страхування № 3722284/05АВ від 06.10.2016 року розмір страхового відшкодування склав 77 511,04, яке ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність особи, яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу не була застрахована. Таким чином представник позивача вважає, що до позивача перейшло право вимоги на отримання від відповідача компенсації майнової шкоди.

Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача подав до канцелярії суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухваленні судом заочного рішення, просив розгляд справи проводити у його відсутність.

20.02.2019 року відповідачем було надано відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що не погоджується з доводами позовної заяви, вважає їх недоведеними. Зазначив, що згідно звіту № 30606170 від 06.06.2017 року, виконаний експертами ТОВ «Хавк холдинг», вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 58376, 08 грн. Однак, позивачем вказана сума шкоди у розмірі 77 511.04 грн., яка ґрунтується на акті №АХА2222781 від 11.08.2017 року та платіжного доручення від 14.09.2017 року про сплату цієї суми. Згідно даних документів, сума коштів у розмірі 77 511,04 грн. була перерахована ФОП ОСОБА_3 , що жодних доказів, що саме ця особа була уповноважена здійснювати відновлювальний ремонт на підставі Звіту № 30606170 від 06.06.2017 р. та/або Договору страхування не надано, який саме був проведений ремонт цією ФОП також не вказано. Таким чином вважає, що зв`язати пошкодження внаслідок ДТП, суму відновлювального ремонту та суму сплачену страховиком невідомій особі, за невідомі роботи неможливо, що виключає задоволення позовних вимог в цій частині. Крім того, відповідач, посилаючись на ст. 29 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначив, що у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством, а позивач просить стягнути шкоду у розмірі 77511,04 грн. без урахування коефіцієнту фізичного зносу.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши відзив відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.

Судом встановлено, що 03.06.2017 року о 10:30 в м. Одеса, по вул. Пушкінська, 41 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Tucson (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_2 та автомобіля Chrysler РТ Cruiser (д.р.н. НОМЕР_3), яким керував водій ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою №326030 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 10).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2017 року, справа №522/10533/17, провадження №3/522/4851/17, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 9).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, наявність вини в діях ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03.06.2017 року, додатковому доказуванню не підлягає.

Встановлено, що в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, у тому числі автомобіль Hyundai Tucson (д.р.н. НОМЕР_1 ).

Між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Hyundai Tucson (д.р.н. НОМЕР_1 ), що підтверджується копією Договору за №3722284/05АВ від 06.10.2016 року (а.с. 36-41).

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до звіту №30607170 про оцінку вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу від 11.10.2017 року вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу з технічної сторони, автомобіля Hyundai Tucson (д.р.н. НОМЕР_1 ) складає 58376,08 грн. Вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу складає 96097,69 грн. (а.с. 19-22).

Згідно рахунку-фактури № 0008855 від 03.07.2017 року, наданої ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Hyundai Tucson (д.р.н. НОМЕР_1 ), становить 87415,64 грн. (а.с. 14).

Відповідно до страхового акту №АХА2222781 від 11.08.2017 року сума відшкодування за дорожньо-транспортну пригоду від 03.06.2017 року становить 77511,04 грн. (а.с. 12).

ПрАТ «СК «АХА Страхування» сплатило на користь ФОП ОСОБА_4 відшкодування в сумі 77511,04 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена згідно акту №АХА2222781. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 360 979, від 14.08.2017 року (а. с. 8).

Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, віповіальної за завдані збитки.

Таким чином, відповідно до вказаних вище норм, від дня страхової виплати внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в тому числі з підстав, передбачених ст. 993 ЦК України.

Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що відповідачем не було на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у позивача після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, настало право на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Суд не приймає до уваги викладені у відзиві на позовну заяву доводи відповідача про застосування до спірних правовідносин ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Разом із цим, враховуючи, що відповідальною особою за завдані збитки є ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП не була застрахована, обсяг його відповідальності не регулюється нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач несе відповідальність на загальних підставах, а шкода, завдана ним, повинна відшкодовуватися в повному обсязі на підставі норм ЦК України, які регулюють спірні правовідносини, а саме, ст. ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «АХА Страхування» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 гривні підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - ПрАТ «СК «АХА Страхування».

Керуючись ст. ст. 22, 515, 979, 993, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 12, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», адреса місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, МФО 351005, , р/р 0300 в АТ «УкрСиббанк» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 77511 (сімдесят сім тисяч п`ятсот одинадцять) гривень 04 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», адреса місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, МФО 351005, , р/р 0300 в АТ «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18 березня 2019 року.

Суддя: Ю.В. Тополева