ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2019 року м. Кропивницький

справа № 389/2276/18

провадження № 22-ц/4809/748/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Авраменко Т. М.

суддів Суровицької Л. В., Черненка В. В.

секретар Бодопрост М. М.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

особа, дії якої оскаржуються - державний виконавець Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управліня юстиції у Донецькій області ОСОБА_2

боржник - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2019 року у складі судді Савельєвої О. В. у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд із скаргою на дії державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2.

Зазначала, що рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2018 року стягнуто з ОСОБА_3 на її користь на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили. Знам?янським міськрайонним судом видано виконавчий лист від 30 жовтня 2018 року. 23 листопада 2018 року за № 14-29-27793 державним виконавцем Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: відсутній ідентифікаційний код боржника. З виконавчого листа вбачається, що ідентифікаційний номер боржника суду невідомий, однак зазначено повне найменування та ім?я стягувача і боржника, їх місцезнаходження та місце проживання. Відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у прийнятті виконавчого документа до виконання.

Просила визнати повідомлення державного виконавця від 23 листопада 2018 року № 14-29-27793 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання неправомірним та скасувати його. Зобов?язати державного виконавця усунути порушення та відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 389/2276/18.

Ухвалою Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2019 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 залишено без розгляду у зв?язку з пропуском строку для подання скарги.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити ухвалу про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що судом встановлено, що виконавчий лист судом видано 30 жовтня 2018 року та направлено нею для примусового виконання разом із заявою від 31 жовтня 2018 року про прийняття виконавчого листа до виконання. Державним виконавцем на підставі п.6 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, про що вказано у повідомленні від 23 листопада 2018 року № 14-29-27793. Конверт з довідкою Укрпошти (ф.20) з відміткою про отримання поштового відправлення нею одержано 15 січня 2019 року, номер штрих-коду поштового відправлення 375. Однак судом з отриманої інформації про відстеження поштового відправлення зроблено помилковий висновок, що відправлення їй вручено о 9 год. 02 хв. 10 січня 2019 року, у зв?язку з чим суд дійшов висновку про пропуск нею строку звернення до суду зі скаргою. Так як повідомлення про повернення виконавчого документу нею було одержано 15 січня 2019 року, а скарга подана 23 січня 2019 року, у встановлений ст.449 ЦПК України десятиденний строк з дня отримання повідомлення, тому строк для подання скарги не пропущений та клопотання про його поновлення не подавалось. Крім того відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника та постановляє ухвалу. Скарга у встановлений законом строк судом не розглянута, оскільки ухвалу постановлено 21 лютого 2019 року. Законом передбачена можливість оскарження рішення державного виконавця у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її права або свободи, і до суду, і до посадових осіб органу державної виконавчої служби. Якщо на думку суду поштове повідомлення стягувачем отримано 10 січня 2019 року, то строк на подання скарги відповідно до ч.5 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» становить 10 робочих днів і закінчується 23 січня 2019 року, тобто збігається з датою подання скарги до суду.

Апеляційне провадження відкрито 12 березня 2019 року (а.с.121), ухвалою від 18 березня 2019 року справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 27 березня 2019 року (а.с.126).

У відзиві на апеляційну скаргу особа, дії якої оскаржуються просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зазначає, що стягувач не скористався своїм правом на звернення до суду, який видав виконавчий документ з метою приведення виконавчого документу у відповідність вимогам закону. Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу було відправлено 20 грудня 2018 року. Якщо відстежити поштове відправлення за номером штрих-коду вбачається, що лист було доставлено, вручено особисто 10 січня 2019 року о 09 год. 02 хв., однак у скарзі стягувач зауважила, що лист отримала 15 січня 2019 року та надала оригінали документів про отримання, надавши лише завірені копії. Приймаючи рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання державний виконавець діяв на підставі, у межах та у спосіб, визначений законом, інструкцією та положенням, які визначають алгоритм дій у відповідних ситуаціях (а.с.132,133).

В засідання апеляційного суду учасники справи, повідомлені про час та місце розгляду справи під розписку (а.с.139,162,147-148), а також телефонограмою (а.с.143), не прибули.

Від ВДВС надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника відділу (а.с.145)

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи , не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Матеріалами справи підтверджується, щорішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2018 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 13 серпня 2018 року до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили (а.с.29-31).

За заявою позивача на виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання доньки Знам?янським міськрайонним судом видано виконавчий лист (а.с.35,41).

31 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подала відділу державної виконавчої служби заяву про примусове виконання рішення суду про стягнення аліментів з відповідними документами (а.с.80).

23 листопада 2018 року за №14-29-27793 державний виконавець Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надіслав ОСОБА_1 повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки відсутній ідентифікаційний код боржника. В повідомленні розяснено, що рішення виконавця може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» (а.с.79).

Відповідно до ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

З оригіналу конверту, доданого до скарги, вбачається, що повідомлення здано виконавчою службою на пошту 20 грудня 2018 року. До конверту стягувачем прикладена довідка зі штампом поштового відділення та записом одержала 15 січня 2019 року підпис ОСОБА_1 (а.с.78).

Скарга на дії державного виконавця здана до суду 23 січня 2019 року.

Залишаючи скаргу без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що з отриманої інформації про відстеження поштового відправлення встановлено, що стягувачу вручено лист ВДВС 10 січня 2019 року, а тому звернувшись до суду 23 січня 2019 року стягувач пропустила строк на подання скарги, однак такий висновок суду є безпідставним, суперечить нормам матеріального права, якими врегульовані спірні правовідносини, та не відповідає встановленим ст.2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства: зокрема, справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду справи з метою ефективного захисту порушеного права дитини на отримання аліментів, засадам верховенства права, пропорційності (ст.ст.10,11 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не мотивував, чому він віддав перевагу інформації про відстеження поштового відправлення, а не наданій ОСОБА_1 довідці Укрпошти (с.Богданівка) про одержання нею поштового відправлення 15 січня 2019 року. Судом не враховано, що відправник ВДВС не надав розписку ОСОБА_1 про вручення їй поштового відправлення.

Крім того, навіть при врученні повідомлення 10 січня 2019 року останнім днем для подачі скарги в десятиденний строк, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», є 24 січня 2019 року.

За таких обставин ухвалу суду першої інстанції про залишення заяви без розгляду не можна визнати законною і обґрунтованою. Оскільки ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі, то відповідно до ст.379 ЦПК України вона підлягає скасуванню, а справу необхідно направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п.6 ст.374,379,381,382,384 ЦПК України , суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2019 року.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено 27 березня 2019 року.

Головуюча суддя Т. М. Авраменко

Судді: Л. В. Суровицька

ОСОБА_5