Справа № 305/1022/19
Провадження по справі 2/305/477/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Біроваш О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що 15 листопада 2016 року, вона, письмово звернулася до начальника Рахівського відділу поліції Тячівського ВП в Закарпатській області Мателега В.В. із заявою про те, що 13 листопада 2016 року, біля 17 години, поверталась з роботи додому по АДРЕСА_1 У дворі будинку АДРЕСА_2 була АДРЕСА_3 собака породи АДРЕСА_4 ", яку умисно нацькував на неї ОСОБА_2 , який перебуває з нею у неприязних відносинах. Вона тривалий час проходила лікування в Рахівській лікарні від укусів собаки, який спричинив заподіяння ушкодження її здоров`я. 20 лютого 2017 року, було внесено повідомлення за №115 про початок досудового розслідування, правова кваліфікація кримінального провадження за ч.1 ст.125 КК України. Слідство проводить СВ Рахівського відділення поліції Тячівського відділу поліції головного управління національної поліції в Закарпатській області. Слідчі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проводили необ`єктивно слідство та упередженовиносили постанови про закриття кримінального провадження, які були судом справедливо скасовані. Враховуючи те, що вже третій рік не проведено належного досудового розслідування в даному кримінальному провадженню, вважає таку бездіяльність слідчого незаконною. Окрім фізичної та матеріальної шкоди, діями відповідача також завдано їй немайнових витрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у її житті: негативні переживання та насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблеми одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, побоювання, щодо майбутнього стану здоров`я. В момент коли відповідач нацькував на неї свою собаку породи " ОСОБА_5 ", яка почала її загризати, останній спокійно спостерігав, як собака звалила її на землю і мало не вбила та зухвало усміхався. Після цього, вона перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я, а головне страху за своє життя. В подальшому вона вимушена була проходити лікування з періодичним відвідуванням лікувального закладу з метою огляду, оброблення та перев`язки ран. Впродовж всього періоду лікування вона почувалась незручно, дискомфортно, була змушена пристосовуватись до негативних умов існування. До цього часу в неї продовжуються проблеми зі здоров`ям у вигляді періодичних болів, обмеження фізичної активності. Відшкодування моральної шкоди оцінює у розмірі 80000 гривень. На підставі наведеного просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 2055 гривень та моральну шкоду у розмірі 80000 гривень.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 10.06.2019 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.

20.06.2019 (реєстрація канцелярією суду) відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач позовні вимоги не визнає з наступних підстав. До позовної заяви не надано жодного доказу, який підтверджує той факт, що собака, яка нібито вкусила позивача належить йому. Це припускає можливість укусів собакою не 13 листопада 2016 року, а в іншу дату та собакою, що йому не належить за іншою адресою ніж вказано позивачем. До позовної заяви не надано жодного доказу про звернення позивача до медичних закладів щодо укусів собакою 13 листопада 2016 року. Відсутнє будь-яке медичне або експертне дослідження, що пошкодження тіла позивача відбулося внаслідок укусів собаки та якої саме собаки. Фотокопії слідів пошкодження тіла особи, додані до позовної заяви не містять обличчя особи, тіло якої пошкоджено, що не дозволяє ідентифікувати позивача з тілом особи фото якої додані до позовної заяви. Докази, надані позивачем до позовної заяви, є недопустимими, оскільки не засвідчені належним чином. Позивач не надала належних та допустимих доказів про призначення їй ліків, пов`язаних з укусами собакою, як і доказів того, що ліки, які вказані в доданих до позовної заяви чеках, придбала саме позивач та саме для придбання призначених їй ліків. Копії наданих позивачем чеків про придбання проїзних квитків з смт. Ясіня до м. Рахів та назад є неналежними доказами витрат позивача на проїзд до лікарні та назад, оскільки у чеках про придбання вищевказаних проїзних квитків не вказано прізвище, ім`я, по батькові особи, яка мала їхати за цими квитками. Також позивачем не надано доказів про її відвідування лікарні у м. Рахів з приводу укусів собаки у дати, вказані в копіях проїзних квитків, доданих до позовної заяви. Позивач, не надала жодного належного медичного доказу, який доводить погіршення її стану здоров`я, внаслідок душевних та фізичних страждань, завданих укусами собаки. На підставі наведеного, просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю та недоведеністю в повному обсязі.

27.06.2019, позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, в якому остання заперечує у повному обсязі відзив та вважає його таким, що має на меті завести суд в оману, стосовно обставин справи. Оригінали документів, на які вона посилається у позовній заяві, будуть надані нею для огляду судом, безпосередньо в судовому засіданні. Також частина доказів по даній справі міститься в матеріалах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000012 від 16 лютого 2017 року. Що стосується зауваження відповідача щодо розміру моральної шкоди, зауважує, що відповідно до постанови пленуму ВСУ "Про судову практику у справах відшкодування моральної шкоди" від 25 травня 2001 року №5, кожна особа оцінює ступінь спричиненої моральної шкоди самостійно, виходячи із глибини своїх душевних страждань та самостійно оцінює суму моральної шкоди. Моральну шкоду від протиправної поведінки відповідача, оцінює в 80000 гривень, яка полягає у розладі її душевного здоров`я, внаслідок вчинення, щодо неї кримінального правопорушення, які вона отримала в наслідок умисного нацькування ОСОБА_2 на неї його собаки, моральних стражданнях, які спричинені протиправною поведінкою відповідача. Просила відзив відповідача ОСОБА_2 не брати до уваги, як такий, що є необгрунтованим та надуманим, і в якому немає жодних чітких аргументів щодо обставин справи.

Ухвалою суду від 08.07.2019 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано від: слідчого відділення Рахівського відділення поліції Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області матеріали по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №00000012 від 16 лютого 2017 року; Рахівського відділення поліції Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.154 КУпАП. Оголошено перерву у підготовчому засіданні.

Ухвалою Рахівського районного суду від 30.10.2019 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

Заслухавши позивача, взявши до уваги відзив на позов, відповідь на відзив, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно висновку експерта №153 від 16.02.2017 складеного завідуючим Рахівського районного відділення СМЕ Боднар П.І. на підставі постанови слідчого СВ Рахівського ВП ГУНП в З/о, старшого лейтенанта поліції Сойма О.В. у громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді 2-х рубців внутрішньої поверхні правої плечевої ділянки. Дані тілесні ушкодження є наслідками укушених ран. При цьому, з постанови відомо, що 13.11.2016, біля 17 години, невстановлена особа на території дворогосподарства по АДРЕСА_2 , нацькувала собаку породи "алабай" на громадянку ОСОБА_1 , яка в той час проходила по вулиці біля вказаного дворогосподарства, внаслідок чого собака накинулась на потерпілу та покусала її, чим спричинила останній тілесні ушкодження.

Згідно листків непрацездатності серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 виданих Ясінянською міською лікарнею 14.11.2016 та 29.11.2016, громадянка ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні з 14.11.2019 по 08.12.2016, з діагнозом множинні кусані рани правого плеча.

Факт заподіяння позивачці ОСОБА_1 множинних кусаних ОСОБА_7 , підтверджується і медичною карткою амбулаторного хворого та фото-світлинами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до пунктів 8, 9 частини 2 статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому серед іншого додаткові витрати, викликані необхідністю придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди, тобто деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

У відповідності до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною 7 цієї ж статті КПК України встановлено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що у провадженні Слідчого відділення Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000012 від 16 лютого 2017 року, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Згідно відповіді начальника СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_8 , наданого 13.08.2019, виконати ухвалу суду про витребування доказів в частині надання матеріалів кримінального провадження №0000012 від 16 лютого 2017 року, на даний час не можливо, так як дане кримінальне провадження перебуває на стадії "у провадженні", рішення по ньому не прийнято, жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, проводяться слідчі (розшукові) дії.

У відповіді начальника Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_9 від 13.08.2019 наданій на виконання ухвали Рахівського районного суду про витребування доказів від 08.07.2019, йдеться про те, що працівниками Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_2 , адміністративний протокол не складався, однак 17.06.2018 по даному факту до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.154 КУпАП притягнуто громадянина ОСОБА_10 , мешканця АДРЕСА_6 . Протокол відносно останнього, 19.06.2018 скеровано до адміністративної комісії Ясінянської селищної ради.

На підставі наведеного, суд, констатує, що станом на день розгляду справи по суті, відсутні відомості про те, що існує вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, які б підтверджували вину відповідача ОСОБА_2 у спричиненні позивачці ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, серед іншого, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні (п.5 вказаної Постанови).

Згідно ч.1, ч.5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Сторонам, зокрема позивачу надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.

На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України позивачка повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 78-80 ЦПК України, зазначені нею обставини.

Однак позивачкою, всупереч вимогам ч.1, ч.5 ст.81 ЦПК України не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що саме відповідач ОСОБА_2 винний у спричиненні їй тілесних ушкоджень, у вигляді укусів собаки породи "Алабай".

За таких обставин, суд, вважає, що у задоволенні позову про стягнення саме з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди слід відмовити, у зв`язку з недоведеністю в його діях вини у спричиненні позивачці ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

Поряд з цим, суд, роз`яснює, що позивачка не позбавлена можливості пред`явити цивільний позов в межах кримінального провадження №0000012 від 16 лютого 2017 року, яке перебуває у провадженні Слідчого відділення Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Крім того, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звертаючись з позовом до суду про стягнення матеріальної та моральної шкоди, зазначає відповідачем ОСОБА_2 , при цьому мотивуючи, що саме він умисно нацькував на неї собаку породи " ОСОБА_5 ", яка спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді множинних укусів правого плеча.

Натомість, під час розгляду справи встановлено, що 17.06.2018 по даному факту до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.154 КУпАП притягнуто громадянина ОСОБА_10 , мешканця АДРЕСА_6 . У зв`язку з наведеним, суд, приходить до висновку, що саме ОСОБА_10 є належним відповідачем у справі.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 3 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 48 ЦПК України).

Позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є їхні спільні права чи обов`язки; 2) права і обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права й обов`язки (стаття 50 ЦПК України).

Суд за клопотанням позивача, до закінчення підготовчого провадження, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина 1,2 статті 51 ЦПК України).

Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України лише за клопотанням позивача на стадії підготовчого провадження. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (17 квітня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18, ЄДРСРУ № 73469613).

Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивач не визначила ОСОБА_10 відповідачем у справі ні при поданні позову, ні шляхом подання відповідного клопотання на підготовчому судовому засіданні, суд, вважає, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем по даним вимогам, що є окремою підставою для відмови у позові.

Позивач, у відповідності до п.2 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", була звільнена від сплати судового збору у розмірі 820,55 гривень.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до ч.7 ст.141 ЦПК України, слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 274, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2055 (дві тисячі п`ятдесят п`ять) гривень та моральної шкоди у розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) гривень - відмовити.

Витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_5 .

Відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення складено 03 грудня 2019 року.

Головуюча: Марусяк М.О.

З оригіналом вірно

Суддя Рахівського районного суду: Марусяк М.О.