Постанова

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 199/8747/15-ц

провадження № 61-5869св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ПророкаВ. В., Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп»,

відповідач - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2016 року в складі судді Руденко В. В. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року в складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Свистунової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» (далі - ТОВ «Дата Майнінг Груп») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 27 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» (далі - ПАТ «Альфа Банк») та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 500346904, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 100 000,00 грн терміном до 28 лютого 2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних на суму залишку заборгованості.

30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» укладено договір факторингу із подальшими змінами і доповненнями, тому товариство вважало, що набуло права вимоги за кредитним договором від 27 лютого 2013 року № 500346904.

Оскільки ОСОБА_5 свої зобов'язання належним чином не виконує, станом на 13 листопада 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 83,603,04 грн, яка складається з наступного: 83 594,15 грн - тіло кредиту; 08,89 грн - заборгованість за відсотками.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Дата Майнінг Груп» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 83 603,04 грн, яка складається з наступного: 83 594,15 грн - заборгованість за кредитом; 08,89 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором, отже, позивач набув право на отримання від відповідача заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін та надав їм належну правову оцінку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалені в справі судові рішення скасувати, справу передати до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У січні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач не отримувала повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором, тому має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові.

У грудні 2016 року ТОВ «Дата Майнінг Груп» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу відхилити.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Суд установив, що 27 лютого 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 500346904, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 100 000,00 грн терміном до 28 лютого 2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних на суму залишку заборгованості.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_5 зобов'язалась повертати кредит, виплачувати відсотки, сплачувати неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього.

30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» укладено договір факторингу.

08 грудня 2014 року відповідно до додаткової угоди № 2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3 договору факторингу фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі.

ОСОБА_5 зобов'язання за кредитом належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 13 жовтня 2015 року виникла заборгованість у загальному розмірі 83 603,04 грн, яка складається з наступного: 83 594,15 грн - тіло кредиту; 08,89 грн - заборгованість за відсотками.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Дата Майнінг Груп», суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором, отже, позивач набув права на отримання від відповідача заборгованості за цим кредитним договором.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Кредитний договір від 27 лютого 2013 року № 500346904 укладений за волевиявленням обох сторін, про що свідчить особистий підпис відповідача у кредитному договорі, додатку № 1 до кредитного договору та анкеті-заяві на отримання кредиту.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог та прийом платежів (факторинг) розглядаються як кредитна операція.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою (підпункт 11 частини першої статті 4 Закону).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, позичальник має право виконувати кредитні зобов'язання, як первісному кредитору, так і новому кредитору.

З матеріалів справи відомо, що ОСОБА_5 тривалий час не виконує свої зобов'язання за кредитним договором від 27 лютого 2013 року № 500346904, останній раз сплачувала кошти 14 липня 2014 року.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач не надав суду усіх документів, що мають значення для вирішення справи спростовуються належними в матеріалах справи доказами.

Посилання в касаційній скарзі на те, що відповідач не отримував повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором також не можуть бути прийняті до уваги та слугувати підставою для скасування судових рішень, оскільки відповідно до частин першої, другої статті 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Наслідками неповідомлення боржника про заміну первісного кредитора у зобов'язанні є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих саме для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов'язання первинному кредитору належним.

Факт неповідомлення боржника про заміну кредитора, на що посилалася відповідач, не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може лише впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому кредитору або ж свідчити про прострочення кредитора.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення відповідають статті 263 ЦПК України, при вирішенні справи суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначили характер правовідносин між сторонами, застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В.Пророк

В.М. Сімоненко

С.П. Штелик