Справа № 465/1997/17 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/1351/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу № 465/1997/17 за апеляційною скаргою Моторного(транспортного) страхового бюро України на рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) та ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в якості відшкодування завданої майнової та моральної шкоди внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.10.2016 року у м. Львові сталась ДТП за участю автомобіля «БМВ-545» р.н. «RPR НОМЕР_1 », під його керуванням та автомобіля «Фольксваген Гольф» р.н. « НОМЕР_2 25 НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Франківського районного суду м. Львова від 02.12.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 КУпАП. Оскільки винуватець ДТП на момент його скоєння не мав полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності позивач вважає, що особою, відповідальною за відшкодування завданої шкоди є Моторне (транспортне) страхове бюро України в межах ліміту, визначеного Законом, та винуватець ДТП у розмірі залишку відшкодування завданої майнової шкоди. 25.10.2016 року позивач звернувся до МТСБУ із письмовим повідомленням про настання страхового випадку, а 15.11.2016 року письмово повідомив відповідачів про огляд пошкоджень належного йому транспортного засобу «БМВ-545» р.н. « НОМЕР_4 » з метою визначення розміру завданої шкоди. Вказує, що згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження від 29.11.2016 року вартість відновлювального ремонту його автомобіля «БМВ-545» р.н. «RPR НОМЕР_1 » складає 100271.05 грн., при цьому вартість оціненої матеріальної шкоди - 41404.90 грн. На проведення експертного дослідження позивач затратив 1550.00 грн. Тому вважає, що загальний розмір завданої йому шкоди складає 101821.05 грн.

20.12.2016 року він звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. МТСБУ частково її задовольнило, відшкодувавши позивачу грошові кошти в сумі 38750.17 грн. Оскільки він не отримав повного відшкодування завданої шкоди, він вважає своє право порушеним, за захистом якого звернувся до суду. Просить позов задовольнити та стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь 4204,73 грн., стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 58866,15 грн. решти завданої матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Стягнуто з Моторного (транспортне) страхове бюро України на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 4204,73 грн. та судові витрати у розмірі 42,34 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви, а всього разом 4247(чотири тисячі двісті сорок сім) грн. 07 коп..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 58866,15 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та судові витрати у розмірі 638,66 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви, а всього разом 64504(шістдесят чотири тисячі п`ятсот чотири) грн. 81 коп.

Рішення суду оскаржили відповідачі МТСБУ та ОСОБА_2 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 .

Відтак рішення суду переглядається лише в межах апеляційної скарги МТСБУ.

В апеляційній скарзі представник МТСБУ - адвокат Приступа Л.Л. зазначає, що не погоджується з рішенням суду в частині стягнення з МТСБУ в користь позивача 4204,73 грн. відшкодування та 42,34 грн. судового збору, а всього 4247,07 грн. Ухвалюючи рішення в цій частині суд допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Звертає увагу, що МТСБУ не є страховиком ( не здійснює страхову діяльність, не має відповідної ліцензії на страхування, а проводить лише регламентні виплати у випадках і в порядку передбачених законом). МТСБУ є некомерційним єдиним об`єднанням страховиків та у своїй діяльності керується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), який є спеціальним нормативним актом, що регулює відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Стверджує, що МТСБУ виплатило позивачу відшкодування шкоди на підставі наданого висновку №0466 від 29.11.2016 року в розмірі 37200,17 грн., що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшеної на суму податку на додану вартість на запчастини. Такі дії МТСБУ відповідають положенням абз.2 п.36.2 ст.36 Закону. Крім цього, позивачу виплачено витрати на автотоварознавче дослідження у розмірі 1550,00 грн. Загалом позивачу виплачено 38750,17 грн., що стверджується платіжним дорученням №2423 від 24 березня 2017 року. Просить рішення суду в частині стягнення з МТСБУ на користь позивача 4204,73 грн. відшкодування та 42,34 грн. судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення,яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Частиною першою статті 369 ЦПК передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення(ч.5 ст.268 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи судом встановлено, що 23.10.2016 року близько 02.40 хв. на перехресті вулиць Кульпарківська - Володимира Великого у м. Львові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «БМВ-545» р.н. «RPR НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 та «Фольксваген Гольф» р.н. "POT 25 GI", під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП належному позивачу транспортному засобу було завдано значних механічних пошкоджень. Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження від 29.11.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «БМВ-545» р.н. «RPR НОМЕР_1 » складає 100271.05 грн. Вартість матеріальної шкоди складає 41404.90 грн. На проведення експертного дослідження позивач витратив грошові кошти у розмірі 1550.00 грн.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 02.12.2016 року у справі № 465/6266/16-п громадянина ОСОБА_2 визнано винним у порушенні п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, яке виявилось у тому що він, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, керованим позивачем. Згідно вказаної постанови ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтями 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Задовольняючи позов в частині стягнення недоплаченого відшкодування з МТСБУ в сумі 4204,73 грн. суд виходив з того, що на момент ДТП ОСОБА_2 , в порушення вимог діючого законодавства України про страхування, не мав полісу обов`язкового страхування власної цивільно-правової відповідальності, за таких обставин обов`язок відшкодування завданої ним шкоди покладається на Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до положень статей 40, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 0466 від 29.11.2016 року вбачається, що вартість матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу «БМВ-545» р.н. «RPR НОМЕР_1 » складає 41404.90 грн. З матеріалів справи вбачається, що МТСБУ сплатило відшкодування у розмірі 38750.17 грн., а відтак позивачу не було повністю відшкодовано страхове відшкодування у розмірі 2654.73 грн. (41404.90 грн. - 38750.17 грн.) та 1550.00 грн. - вартості оплаченого експертного дослідження.

З таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд не погоджується.

Положеннями ст. 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.13.1 ЗаконуУкраїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно з посвідченням серії МВ №010947 виданого 19 травня 2015 року, відповідач ОСОБА_2 має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій (а.с.75).

Відтак, помилковим є висновок суду про те, що на момент ДТП ОСОБА_2 в порушення вимог діючого законодавства України про страхування не мав полісу обов`язкового страхування власної цивільно-правової відповідальності, а тому в цій частині рішення підлягає зміні, виключивши цей висновок з мотивувальної частини рішення.

Згідно з ст.41 (п.п.а п.41.1) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до статті 36.2 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ставка ПДВ встановлюються від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто вартість ремонту автомобіля із врахуванням ПДВ виплачується страховиком або стягується судом після надання документів про такі витрати.

У разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, потерпілий має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страховика, якщо понесення витрат із сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 161/2017/16-ц.

Як вбачається з наведеного в апеляційній скарзі розрахунку виплаченої позивачу шкоди, така виплачена в розмірі 37200,17 грн. без ПДВ та понесені витрати на автотоварознавче дослідження у розмірі 1550,00 грн., що в загальному становить 38 750,17 грн., які перераховані на рахунок позивача.

В матерілах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують факт оплати проведеного ремонту автомобіля та придбання необхідних для заміни деталей у особи,яка є платником ПДВ, а тому доводи апеляційної скарги щодо виплати завданої шкоди у розмірі встановленому висновокм експертного авто товарознавчого дослідження зменшеному на суму ПДВ відповідають вимогам ст.36.2 Закону та дають пістави для скасування рішення в частині стягнення з МТСБУ на користь позивача грошових коштів в розмірі 4204,73 грн. та ухвалення в цій частині нового суового рішення про відмову в задоволенні позову за недоведеністю.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 відмовлено у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд не переглядає рішення в частині позовних вимог до нього.

Відповідно до ст. 376 ч.1 п.п.2,4, ч.4 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Керуючись ст. ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1,4 ч.4, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 05 березня 2019 року в мотивувальній частині змінити, виключивши з нього висновок «на момент ДТП ОСОБА_2 , в порушення вимог діючого законодавства України про страхування, не мав полісу обов`язкового страхування власної цивільно-правової відповідальності».

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 05 березня 2019 року в частині стягнення з Моторного (транспортного) бюро України на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 4204,73 грн. та судових витрат у розмірі 42,34 грн. судового збору, а всього 4247 грн.,07 скасувати т а в цій частині відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк