Справа № 466/8598/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Якимець Ю.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою, -

у с т а н о в и в:

позивач звернулася до Шевченківського районного суд м.Львова із позовною заявою, в якій просила зобов`язати ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 ; вселити її у зазначену квартиру.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 з липня 1995 року, а 10.02.1998 року даний шлюб рішенням суду було розірвано. ОСОБА_1 вказує на те, що відповідно до довідки з питань приватизації та довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки у квартирі АДРЕСА_1 прописані та проживають дві особи: вона та ОСОБА_5 . Проте, користуватися даною квартирою вона не може, оскільки ОСОБА_3 чинить їй перешкоди. У зв`язку із чим змушена звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити, покликаючись на мотиви, викладені у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 позовну заяву у судовому засіданні підтримав, просив задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, зазначив, що квартира АДРЕСА_1 є його приватною власністю.

Третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги заперечила, пояснивши, що ОСОБА_3 подарував їй 1/2 частину спірної квартири. ОСОБА_1 ніяких прав на дану квартиру немає.

Заслухавши пояснення учасників справи з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є колишнім подружжям, шлюб між ними розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 31.07.1997 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 10.07.2007 року визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 . Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

Згідно з свідоцтва про право власності на квартиру від 15.11.2007 року, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16884118 від 03.12.2007 року, виданого Обласним комунальним підприємство Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» вбачається, що квартира по АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Відповідно до Договору дарування від 07.12.2007 року ОСОБА_3 подарував 1/2 частину зазначеної квартири ОСОБА_4 , яка є донькою його сестри ОСОБА_6 .

Відтак, ОСОБА_4 є співвласником 1/2 ідеальної частини спірної квартири, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.12.2007 року №16995242.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні

Суд не бере до уваги покликання позивача про те, що вона зареєстрована у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки відповідно до довідки, виданої 27.09.2018 року №4539 ЛКП «Варшавське-407» з місця проживання про склад сім`ї і прописки підтверджується, у вказаній квартирі зареєстровано лише одну особу ОСОБА_3 .

Крім того, суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що приватизація спірної квартири ОСОБА_3 проведена незаконно, оскільки таке є виключно припущенням і не підтверджено жодними доказами.

Враховуючим вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки вона не має жодних прав на користування спірною квартирою.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя О. І. Баєва