ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 640/4022/17 Головуючий суддя І інстанції Зуб Г.А.
Провадження № 22-з/818/164/19 Суддя доповідач Яцина В. Б.
Категорія: у порядку ЦПК
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

розглянув заяву ОСОБА_3 про відвід судді Тичковій Олені Юріївні по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором поруки від 15 вересня 2015 року з урахуванням суми, на яку збільшується заборгованість у зв'язку із інфляцією та трьох відсотків річних, у загальному розмірі 19 573 157 гривень 71 коп. та вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2018 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року справа була призначена до розгляду в судовому засіданні.

18 березня 2019 року в судовому засіданні ОСОБА_3 подав заяву про відвід головуючого по справі ОСОБА_8

19 березня 2019 року заява про відвід була розподілена в порядку ст.33 ЦПК України та визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Яцина В.Б., судді Кісь П.В., Хорошевський О.М.

Заява обґрунтована тим, що головуючий суддя Тичкова О.Ю. у судовому засіданні неодноразово обмежувала права сторони позивача, визначені ст. ст. 43, 49 ЦПК України, а саме: право на надання пояснень.

Зазначив, що у процесі виступу в судових дебатах та доповіді його представника в попередніх судових засіданнях головуючий суддя навмисно відволікалась на сторонні розмови зі своїми колегами, не в процесуальному порядку, та не чула аргументів. Тому у позивача склалася думка, що головуюча суддя Тичкова О.І. є упередженою в прийнятті рішення та жодні їх доводи, аргументи, пояснення не мають ніякого значення. Представник позивача змушений був подати письмову промову в судових дебатах, оскільки не було іншої можливості бути почутим головуючим суддею.

Вказав, що відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об'єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.:Hauschildt v.Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, р.48).

Зазначив, що згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, зокрема, в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Відповідно до статті 3 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з'їздом суддів України 22.02.2013, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 №1 був затверджений Коментар до Кодексу суддівської етики. У Коментарі зазначено, що суддя повинен дбати про те, щоб його поведінка була бездоганною з точки зору стороннього спостерігача. Дії та поведінка судді повинні підтримувати впевненість громадськості у чесності й непідкупності судових органів. Не досить лише вершити правосуддя; потрібно, щоб його звершення було очевидним для загалу.

В Коментарі до статті 10 Кодексу, зокрема, зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Посилаючись на очевидну упередженість такої поведінки головуючого судді, з огляду на положення статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи неупередженим судом та з метою виключення сумнівів щодо законності та справедливості результатів розгляду справи, відповідно до пункту 5, частини 1 статті 36 ЦПК України, вважає, що є всі підстави для відводу головуючого судді Тичкової О.Ю.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 березня 2019 року у складі колегії суддів: головуючого судді Тичкової О.Ю., суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М., заявлений ОСОБА_3 відвід головуючому судді Тичковій Олені Юріївні, був визнаний необґрунтованим. Справу передано на автоматизований розподіл для визначення колегії суддів для подальшого розгляду заяви про відвід судді, ст.ст. 33, 40 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 березня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Яцина В.Б., судді колегії- Кісь П.В., Хорошевський О.М.

Перевіривши доводи заяви про відвід щодо упередженості судді Тичкової О.Ю. при розгляді вказаної справи, колегія суддів вважає, що такі доводи є безпідставними.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.

Не заперечуючи проти важливості об'єктивно підтримувати довіру до судів у демократичному суспільстві, колегія суддів вважає, що недоречно застосування у даному випадку згаданого рішення Європейського суду з прав людини від 24.05.2989 по справі «Хаушильд проти Данії» (заява № 10486/83) , оскільки у даній справі проблема дотримання права кожного на справедливий суд в аспекті права на незалежний і безстороннім суд, встановленим законом, - ґрунтується на інших обставинах, відмінних від справи, що була предметом аналізу Європейського суду з прав людини. Справа «Хаушильд проти Данії», стосувалася невідповідності об'єктивному критерію безсторонності судді при вирішенні питання щодо наявності вини звинуваченого у скоєнні злочину в ситуації коли цей суддя до цього згідно до положень національного законодавства вже у певній мірі з'ясовував це питання при продовженні утримання цієї особи під вартою.

Наявність безсторонності судді для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб'єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об'єктивного критерію, тобто з'ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (див. серед інших прецедентів Європейського суду з прав людини, рішення у справі Де Куббера проти Бельгії (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року.

Щодо суб'єктивного критерію, заявник ніяких доводів не заявляв.

Отже, у даному випадку у контексті доводів заяви про відвід слід перевірити відповідність поведінки судді об'єктивному критерію.

Згідно з об'єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, легко з'ясовані, очевидні для стороннього споживача факти стосовно поведінки судді, які можуть ставити під сумнів його безсторонність.

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. згадане рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Підстави для відводу судді передбачені у ст. 36 ЦПК України. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст.34 ЦПК України перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції здійснюється колегією суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів.

Питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів. Головуючий голосує останнім (ч.1 ст.35 ЦПК України).

Відповідно до стаття 214 ЦПК України:

1. При одноособовому розгляді справи суддя, який розглядає справу, є головуючим у судовому засіданні.

При колегіальному розгляді справи головуючим у судовому засіданні є суддя-доповідач, визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час розподілу справи.

2. Головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

3. У разі виникнення заперечень у будь-кого з учасників справи, а також свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів щодо дій головуючого ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу.

4. Головуючий вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається із протоколу судового засідання від 18.03.2019 року та його звукозапису ОСОБА_3 було заявлено відвід головуючому судді Тичковій О.Ю. після того, як колегія суддів, за необґрунтованістю, протокольною ухвалою відхилила заперечення представника позивача проти дій головуючого по справі судді Тичкової О.Ю.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року).

Як вбачається із протоколу судового засідання та його звукозапису, протокольна ухвала колегії суддів про відхилення, за необґрунтованістю, заяви про незгоду з діями головуючого по справі відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. Доводи заяви про відвід про порушення головуючим по справі судді правил етичної поведінки судді звукозаписом судового засідання та протоколом судового засідання не підтверджуються, заявник свої доводи належними і допустимими доказами не обґрунтував і тому вони є недоведеними. Як вбачається із протоколу судового засідання від 18.03.2019 та його звукозапису - учасники справи не були обмежені у праві давати пояснення по справі, а також - у доступі до суду.

Підстав для самовідводу у судді Тичкової О.Ю. також не встановлено.

Згідно до п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються: мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Тому до ухвалення судового рішення по суті скарги які-небудь висновки про те, що суд апеляційної інстанції не почув доводів та заперечень учасників справи та їх аргументів - є передчасними.

Враховуючи викладене, законних підстав для відводу та об'єктивних даних, які свідчать про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді Тичкової О.Ю. - не вбачається.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Тичковій Олені Юріївні - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.Б. Яцина.

Судді - П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.