Ухвала

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 750/5785/18

провадження № 61-2492св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

третя особа - державна організація (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Губар В. С., Вінгаль В. М., Кузюри Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до ПАТ «Дельта Банк», третя особа - державна організація (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», про захист прав споживача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» № 006-24504-210115 у гривнях, відповідно до умов якого банк залучив від ОСОБА_1 як вкладника вклад у сумі 190 000 грн зі строком повернення 20 липня 2015 року.

Умови договору банком виконувались шляхом нарахування та виплати відсотків, проте натепер основна частина вкладу не повернута ні банком, ні Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, враховуючи, що розпочато процедуру ліквідації банку.

ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач не визнає її вкладником і не визнає її права на вклад, оскільки зараховані на її депозитний рахунок кошти були перераховані з поточного рахунку іншої фізичної особи Тому відповідач вважав, що укладення договору депозиту 21 січня 2015 року фактично є наданням пріоритету третій особі як основному вкладнику з метою отримання нею всією суми її вкладу шляхом дроблення на підставних вкладників. Тому, на думку відповідача, договір вкладу є нікчемним правочином.

Позивач вказував, що ні закон, ні договір депозиту не містили заборони на відкриття депозитного вкладу шляхом безготівкового перерахування коштів з поточного рахунку однієї фізичної особи резидента на рахунок іншої фізичної особи, що відкриті в одному банку. Умови договору банківського вкладу на момент його укладення були публічними та однаковими для всіх споживачів. Договір був укладений на оголошених банком умовах.

ОСОБА_1 просила:

визнати її вкладником за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях № 006-24504-210115 від 21 січня 2015 року;

визнати право власності на вклад;

зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо неї як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях № 006-24504-210115 від 21 січня 2015 року.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 вересня 2018 року у складі судді: Коверзнева В. О. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано ОСОБА_1 вкладником ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» від 21 січня 2015 року № 006-24504-210115. Визнано за ОСОБА_1 право власності на вклад за Договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» від 21 січня 2015 року № 006-24504-210115. Зобов'язано ПАТ «Дельта Банк» подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» від 21 січня 2015 року № 006-24504-210115.

Рішення суд першої інстанції мотивоване тим, що укладений договір банківського вкладу є правомірним, його недійсність законом або судом не встановлена, у відповідача не було законних підстав відносити вказаний договір до категорії нікчемних правочинів та відмовляти позивачу у відшкодуванні депозитних коштів за цим договором за рахунок коштів третьої особи.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 вересня 2018 року скасоване. У задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях № 006-24504-210115 від 21 січня 2015 року не може вважатися нікчемним, він є оспорюваним з огляду на його невизнання відповідачем. Оскільки договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях № 006-24504-210115 від 21 січня 2015 року є дійсним, то позивач вважається вкладником за цим договором. У зв'язку із цим відсутні підстави для ухвалення судом рішення про визнання ОСОБА_1 вкладником за цим договором та визнання її права власності на вклад. У зв'язку із цим апеляційний суд зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. подати до Фонду гарантування додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду.

У січні 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову у частині відмови зобов'язання ПАТ «Дельта Банк» подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» від 21 січня 2015 року № 006-24504-210115 та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у цій частині. При цьому посилається на те, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновок апеляційного суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. подати до Фонду гарантування додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду є помилковим. Вказує, що ця вимога про зобов'язання уповноважену особу вчинити певні дії вже не є похідною від вимог у приватноправовому спорі і повинна розглядатися у порядку адміністративного судочинства. Тому апеляційний суд мав закрити провадження у цій частині на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України та роз'яснити право ОСОБА_1 на звернення із позовом у порядку адміністративного судочинства. Вказує, що апеляційний суд не врахував висновку Великої Палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 820/11591/15.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно частини першої статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 оскаржує постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року з підстав порушення правил предметної юрисдикції, то справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 260, 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 750/5785/18 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживача передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. П. Курило