Номер провадження: 22-ц/813/4049/19
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, за участю зацікавленої особи Житлово-будівельного кооперативу „Київський-19" про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення юридичного факту постійного непроживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Могилів-Подільського Вінницької області, громадянина Федеративної Республіки Німеччини з 07 травня 1997 року по даний час та встановити юридичний факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Могилів-Подільського Вінницької області, громадянин Федеративної Республіки Німеччини не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 07 травня 1997 року по даний час.

При цьому заявник зазначає, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1, яку придбала за договором купівлі-продажу від 19.12.2012 року у ОСОБА_3.

У 1997 році ОСОБА_5 переїхав до ФР Німеччини, де 29 травня 1999 року одружився з ОСОБА_6, взяв прізвище дружини та в подальшому набув громадянство ФР Німеччини.

Громадянство України ОСОБА_3 припинено відповідно до Указу Президента України від 01.03.2002 року.

В межах розгляду цивільної справи про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, було зроблено запит до адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області про місце реєстрації ОСОБА_3, та згідно відповіді адресного бюро, ОСОБА_5 по м.Одесі та Одеській області зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться. Проте, ЖБК „Київський-19" на балансі якого перебуває її квартира нараховує комунальні платежі в тому числі і на її брата, мотивуючи це тим, що в будинковій книзі за вказаною адресою зареєстровані три особи, в тому числі і її брат ОСОБА_5.

У зв"язку з тим, що ОСОБА_3 вже не проживає за адресою АДРЕСА_1 з 07.05.1997 року (у зв"язку з переїздом та набуття громадянства іншої держави), проте в домовій книзі значиться, як член сім"ї, вона позбавлена можливості скористуватися пільгами, які надає Держава.

Викладені обставини стали підставою звернення до суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2018 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту було відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2018 року скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що зміст заяви ОСОБА_2 містить спір про право, зокрема щодо нарахування комунальних послуг, який не підлягає вирішенню в порядку окремого провадження.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, з нижче наведених підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд залишив поза увагою той факт, що Цивільним процесуальним Кодексом України чітко передбачені підстави відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що Цивільним процесуальним Кодексом України, як підставу для відмови у відкритті провадження за заявами про встановлення факту, що має юридичне значення, визначено тільки наявність спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в порядку окремого провадження, зазначивши, що її брат ОСОБА_3 не проживає за адресою АДРЕСА_1 ще з 07 травня 1997 року. Він переїхав на постійне місце проживання до ФР Німеччини, прийняв громадянство даної держави та створив в ній сім"ю. Встановлення факту непроживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 їй необхідно для можливості отримання пільг, а саме оформити документи на отримання субсидії на комунальні платежі.

При цьому, заявниця не оспорює розмір комунальних платежів, який нараховується ЖБК „Київський-19" в тому числі і на брата заявниці посилаючись на відповідний запис у будинковій книзі про його реєстрацію у квартирі.

Про відсутність спору щодо комунальних платежів заявниця підкреслила і в засіданні судової колегії посилаючись, що ніколи не зверталась до ЖБК «Київський-19» із заявою про перерахунок заборгованості. Також зазаначила, щол органи соцзахситу населення також їй не відмовляли у зверненні за субсидією. Вона намагається звернутися за субсидією і даний факт їй потрібен для уникнення необхідності подавати відомості про дохід брата, який фактично не проживає у спірній квартирі багато років. Вона намагалась визнати його особою, яка втратила право проживання, але за даними АБ він не значиться зареєстрованим у квартирі. Тем не менше на даний час вона не бажає звертатися до суду з позовом до ЖБК, а бажає встановити факт з метою отримання субсидії.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, відомості про наявність чи відсутність спору у встановленому порядку не перевірив і дійшов до передчасного висновку про відмову у відкритті провадження на підставі ст. 317 ЦПК України.

Крім того, судом не були враховані положення ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, якими визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується із наступним вирішенням спору про право.

Тобто, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Заявниця звернулася до суду з метою захисту своїх прав та інтересів. Встановлення факту непроживання її брата ОСОБА_3 породжує юридичні наслідки, від яких залежить реалізація заявником права на отримання пільг від Держави.

За таких обставин, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, що свідчить про порушення порядку, встановленого для вирішення питання про відкриття провадження у справі, а тому ухвалу суду на підставі ст.379 ЦПК України слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375,381, 382, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 22.03.2019 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова