Справа № 175/4621/18
Провадження № 2-о/175/108/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

за участю секретаря Іщенко Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Виконавчий комітет Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою в якій просив встановити факт належності йому, ОСОБА_1 - Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) АДРЕСА_1 від 10 грудня 1991 року виданого на підставі рішення виконкому Підгородненської міської Ради народних депутатів №139 від 22 листопада 1991 року на ім'я «ОСОБА_1».

Заявник надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити (а.с.24).

Представник зацікавленої особи Виконавчого комітету Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду лист про розгляд справи за відсутністю представника міськради (а.с.23).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 07 червня 2001 року на ім'я заявника та картки фізичної особи - платника податків від 05 березня 1998 року, його прізвище, ім'я та по-батькові зазначено як «ОСОБА_1» (а.с.5). Згідно Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 10 грудня 1991 року, виданого на підставі рішення виконкому Підгородненської міської Ради народних депутатів №139 від 22 листопада 1991 року взамін договору купівлі-продажу від 10 січня 1978 року, житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» НОМЕР_4 від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року НОМЕР_3 паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що в Свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 10 грудня 1991 року допущено помилку в написанні імені та по батькові заявника, а саме як: «ОСОБА_1», а вірно як «ОСОБА_1», як вказано в паспорті заявника (а.с.5), внаслідок чого документи не відповідають вимогам, що дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам та подальшому оформленню майнових прав ОСОБА_1 та розпорядження ним своїм майном.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно п.п. 4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Наявність невідповідностей в написанні імені та по батькові заявника у виданому правовстановлюючому документі впливає на обсяг прав заявника. Факт того, що свідоцтво на право власності на жилий будинок від 10 грудня 1991 року на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належить саме заявнику ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами. Вказаний факт має для заявника юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо.

Оскільки ОСОБА_1 не має змоги вільно розпорядитися своїм будинком, оформити своє право власності та одержати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, суд вважає за необхідне встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) АДРЕСА_1 від 10 грудня 1991 року виданого на підставі рішення виконкому Підгородненської міської Ради народних депутатів №139 від 22 листопада 1991 року взамін договору купівлі-продажу від 10 січня 1978 року на ім'я «ОСОБА_1».

Таким чином, заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 12, 13, 76, 130, 263-266, 315, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 07 червня 2001 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, правовстановлюючого документу - Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) АДРЕСА_1 від 10 грудня 1991 року виданого на підставі рішення виконкому Підгородненської міської Ради народних депутатів №139 від 22 листопада 1991 року взамін договору купівлі-продажу від 10 січня 1978 року на ім'я «ОСОБА_1».

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.