Справа № 159/45/19
Провадження № 2/159/406/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

розглянувши у у спрощеному позовному провадженні (письмовому) в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и в:

Позивач 04.01.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обгрунтувавши його тим, що сторони уклали шлюб 14.11.14 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина: дочка ОСОБА_3, 02.08.16 р. н., яка в даний час проживає разом з нею. Відповідач з липня 2018 р. із сім»єю спільно не проживає, від виконання своїх батьківських обов»язків по утриманню дитини ухиляється; не працює, але має несталий доход; є здоровим та має можливість сплачувати аліменти, Про наявність інших аліментних зобов»язань у нього їй не відомо. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вищезазначеної неповнолітньої дитини сторін у розмірі 1 500 грн до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 31.01.19 р. розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження (письмового).

Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з додатками отримано відповідачем під розпис 06.03.19 р..

За станом на 26.03.19 р. відповідачем письмового відзиву на позовну заяву до суду не подано.

Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Та обставина, що сторони перебувають у шлюбі з 14.11.14 р., стверджується копією свідоцтва про їх шлюб.

Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини сторін, дочка ОСОБА_4 є 02.08.16 р. н., на даний час - неповнолітня.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як зазначено у ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3 - 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги, що неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачем, що стверджується копією акта обстеження житлово побутових умов проживання позивача № 4 від 03.01.19 р..

Суд, разом з тим, враховує, що позивач не надала суду доказів про наявність у відповідача сталого доходу, що, однак, відповідачем не оспорено засобом надання відзиву на позовну заяву тощо; а також - іншого будь - якого джерела доходу, нерухомого майна, транспортних засобів, грошових заощаджень тощо. Позивачем не надано суду доказів того, що доход відповідача є достатнім для висновку про наявність підстав для стягнення з нього мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, встановленого законодавчо.

Сторонами не надано у розпорядження суду доказів того, що маються обставини, що передбачені ст. 182 СК України і стосуються стану здоров»я сторін, майнового стану неповнолітньої дитини сторін, які підлягають до врахування судом, крім зазначених вище.

Отже, судом встановлено, що у сторін на даний час є вищезазначена спільна неповнолітня дитина, яка проживає з позивачем, домовленості між собою по питанню утримання цієї дитини сторони не досягли. Відповідач має несталий доход та обов"язок по утриманню вказаної вище дитини сторін.

А тому, з врахуванням наведеного вище, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання вказаної вище неповнолітньої дитини сторін у твердій грошовій сумі, однак, у розмірі, що є меншим заявленого позивачем, з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо.

Тому в решті позову слід відмовити.

З відповідача слід стягнути на доход держави суму судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 209, 223, 263 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 180 182, 183 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, 16.09.83 р. н., паспорт серії АС № 715493, аліменти на користь ОСОБА_1, 12.08.90 р. н., і. н. НОМЕР_1, на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_4, 02.08.16 р. н., у твердій грошовій сумі в розмірі 1 300 (одна тисяча триста) грн щомісячно, починаючи з 04.01.19 р. і продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення суду в межах сплати суми платежу за один місяць у розмірі 1 300 (одна тисяча триста) грн допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2, 16.09.83 р. н., паспорт серії АС № 715493, на доход держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп..

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1, 12.08.90 р. н., і. н. НОМЕР_1, паспорт серії АЮ № 256397, прож. за адресою: 45073, с. Бруховичі Ковельського району Волинської області, вул. Потапчука, 10.

Представник позивача ОСОБА_5, адреса: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. С. Бандери, 5.

Відповідач ОСОБА_2, 16.09.83 р. н., паспорт серії АС № 715493, прож. за адресою: 44053, с. Пехи Шацького району Волинської області, вул. Колгоспна, 3.

Головуючий:ОСОБА_6