Справа № 202/5401/18
Пров. № 2/202/1019/2019
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: - ОСОБА_1,

при секретарі: - ОСОБА_2, розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 21» Дніпропетровської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

03.09.2018 року позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. У поданій позовній заяві позивач зазначив, що він звільнений від сплати судового збору за подання позову відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.09.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4 заявив клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_3 без руху, оскільки останнім не сплачений судовий збір.

Вислухавши думку позивача, який заперечував проти заявленого клопотання, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_3 належить залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 року «Про судовий збір» судовий збір сплачується за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до правового висновку ОСОБА_5 Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 910/4518/16 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають прав згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Отже, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають оплаті судовим збором у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте позивачем не виконано зазначені вимоги закону. Так, позивачем предявлено вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 59274,41 грн., однак у позовній заяві не зазначено ціну позову та до позовної заяви не доданий документ на підтвердження сплати судового збору у розмірі 704,80 грн. Натомість, у поданій позовній заяві позивач, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зазначив, що він звільнений від сплати судового збору за подання цього позову.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З огляду на те, що після відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява ОСОБА_3 подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, суд вважає необхідним залишити позовну заяву ОСОБА_3 без руху та надати йому строк для усунення недоліків, який не перевищує пяти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали.

Керуючись ст..ст. 175, 177, 187 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 21» Дніпропетровської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, залишити без руху, надати позивачеві строк для усунення недоліків, який не перевищує пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали, інакше заява буде залишена без розгляду.

Ухвала в частині сплати судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Бєльченко Л.А.