Провадження № 2/219/653/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

22.03.2019 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Погрібної Н.М.,

при секретарі Мирошниченко О.Л.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №219/13520/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Бахмутської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Універсальна товарна біржа "Сприяння" про визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Бахмутської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Універсальна товарна біржа "Сприяння" про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на будинок, розташований за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Кооперативна №30.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що 03 серпня 1998 року в Універсальній товарній біржі "Сприяння" був укладений біржовий контракт (договір купівлі-продажу) №0308-286, відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 придбав житловий будинок №30, по вулиці Кооперативна в м. Бахмут (раніше м. Артемівськ) Донецької області. Зазначений договір був зареєстрований в Комунальному підприємстві «Артемівське бюро технічної інвентаризації». Зазначає, що ОСОБА_3 є його батьком, який помер 04 січня 2015 року. Після смерті батька відкрилось спадкове майно у вигляді вищезазначеного будинку. На теперішній час як спадкоємець першої черги позивач - ОСОБА_1 вирішив розпорядитися будинком, але при зверненні до нотаріуса йому було розяснено про необхідність встановлення в судовому порядку права власності на даний будинок. Позивач намагався здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу шляхом звернення до відповідача з відповідною пропозицію, що не призвело до результату, оскільки не має можливості встановити місце його проживання, у звязку з чим, просить суд визнати дану угоду дійсною.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не зявився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача - Бахмутської міської ради у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у заяві по суті спору просив прийняти рішення на власний розсуд.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом, зокрема, розміщення інформації на веб-сторінці суду. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи - Універсальна товарна біржа "Сприяння" у судове засідання не зявився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення третьої особи про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом, зокрема, розміщення інформації на веб-сторінці суду.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу від 03 серпня 1998 року, зареєстрованим за №0308-286 в Універсальній товарній біржі "Сприяння", ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 придбав житловий будинок №30, по вулиці Кооперативна в м. Бахмут (раніше м. Артемівськ) Донецької області. Цим контрактом підтверджується той факт, що розрахунки між позивачем та відповідачем проведені повністю до моменту укладення контракту, претензій вони не мають. Тобто, позивач повністю виконав умови домовленості за угодою: сплатив продавцю належну суму у розмірі 1000,00 грн.

ОСОБА_5 технічного паспорту, убачається, що власником будинку, який розташований за адресою: Донецька область, м. Бахмут раніше (м. Артемівськ), вул. Кооперативна30, є ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО №8223957, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 помер 04 січня 2015 року.

Згідно заяви, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованої в реєстрі за №910, ОСОБА_7, спадкоємець першої черги, відмовляється від прийняття спадщини, яка залишилася після померлого 04 січня 2015 року його батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_1.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2018 року, ОСОБА_1 визначено додатковий строк три місяці з дня набрання чинності судовим рішенням для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого 04 січня 2015 року.

ОСОБА_5 про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53749055 від 22 жовтня 2018 року, убачається, що після смерті ОСОБА_3 померлого 04 січня 2015 року, зареєстрована спадкова справа у спадковому реєстрі за №63178262 та № у нотаріуса 87/2018.

ОСОБА_5 постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Бахмутського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 26 жовтня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме на житловий будинок 30 по вулиці Кооперативна в м. Бахмут Донецької області, після смерті ОСОБА_3, який помер 04 січня 2015 року, у зв'язку з тим, що спадкодавцем за його життя не було належним чином оформлено право власності на житловий будинок - спадкоємець не надав нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно, які відповідають вимогам підпункту 1.2 пункту 1 глави 2 розділу 1 Порядку вчиненню нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦПК України (в редакції 2004 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних прав та відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28 квітня 1978 року №3 з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Згідно зі ст.227 ЦК УРСР (в редакції, що діяла на час укладення спірної угоди) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів..

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Позивач вважав, що укладений договір є законним, оскільки згідно ст. 15 Закону України від 10.12.1991 року № 1956-XII «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, нотаріальному посвідченню не підлягають. Проте нещодавно позивач дізнався, що укладений між його померлим батьком та відповідачем договір потребує обов'язкового нотаріального посвідчення.

Згідно п. 1.1, п. 1.7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, який діє з 7 березня 2012 року, правочини щодо відчуження майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, квартиру садибу та інше нерухоме майно, якщо воно підлягає реєстрації, долучається витяг із Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Судом встановлено, що будь-які перешкоди для нотаріального посвідчення договору на час його укладення були відсутні, що договір не був посвідчений нотаріально в зв'язку із неправильним тлумаченням на той час ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якого угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, що не виключало дотримання при його укладенні вимог ст. 227 ЦК УРСР 1963 р.

Крім того, згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Факт здійснення сторонами своїх обовязків за договором (виконання договору) підтверджується самою письмовою угодою - біржовим контрактом , який визнаний сторонами та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Артемівське бюро технічної інвентаризації».

Приймаючи рішення щодо вимог про визнання права власності в порядку спадкування суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що закріплено в ст.321 ЦК України.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, при цьому відповідно до ст. 1266 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За приписами ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Як установлено судом, ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3, тобто спадкоємцем першої черги і інших спадкоємців першої черги за матеріалами справи не вбачається. ОСОБА_7, як спадкоємець першої черги, відповідно до заяви від 19 червня 2017 року за №910, відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

З огляду на положення зазначених норм, оскільки матеріали справи не містять інших відомостей, спадкоємцем за законом на спірне спадкове майно є ОСОБА_1, який є сином спадкодавця ОСОБА_3 і на користь якого є відмова від прийняття спадщини.

За приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судового збору в сумі 704,80 грн., який був сплачений ним при подачі позову до суду, тому судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на викладене та керуючись ст.2, 7, 12, 13, 18, 76, 141, 263, 264, 265, 272, 354,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Бахмутської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Універсальна товарна біржа "Сприяння" про визнання права власності в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН -НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в порядку спадкування на житловий будинок №30 по вулиці Кооперативній в м. Бахмут (раніше м.Артемівськ) Донецької області після смерті ОСОБА_3, померлого 04 січня 2015 року..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою Заочне рішення може бути переглянуто Артемівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Н.М.Погрібна