РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/17720/19

Провадження № 2/643/5337/19

28.11.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Задорожної А.М.,

за участі секретаря судових засідань - Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , 29.10.2019 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.

В обґрунтування позову зазначив, що 23 січня 2007 року між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) укладено договір довічного утримання посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є. зареєстрований в реєстрі за № 438.

Згідно пункту 1 зазначеного вище договору довічного утримання позивач передав у власність ОСОБА_2 належні йому на праві приватної власності 30/100 часток квартири номер АДРЕСА_1 на умовах довічного утримання, а ОСОБА_2 , забов`язалась довічно утримувати позивача, надаючи мені право довічного та безкоштовного користування часткою квартири, а також надаючи догляд та необхідну допомогу. Вцілому квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 48,4 кв.м., загальною площею 71,3 кв.м. На момент укладання вищезазначеного договору, сторони оцінили, що вартість харчування, догляду та необхідної допомоги, становитиме 300,00 гривень щомісячно.

Дана частка квартири належала позивачу на підставі договору дарування, посвідченого Зайцевою О.Ю., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 01.12.2003 року ,реєстр № 1944; право власності зареєстроване комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 14.01.2004 року, реєстраційний номер 3538851, номер запису В- 11737 згідно витягу №2554585 про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно пункту 1 договору довічного утримання Відповідач зобов`язується довічно повністю утримувати ОСОБА_1 , надаючи необхідне харчування, одяг і забезпечуючи за ним догляд, необхідну допомогу, включаючи, допомогу медичну.

Згідно пункту 4 договору довічного утримання в разі невиконання Набувачем взятих на себе обов`язків за цим договором, договір може бути розірваний згідно ст. 756 Цивільного Кодексу України.

Як вказує в позові ОСОБА_1 відповідач не виконує взяті на себе за договором довічного утримання обов`язки, не забезпечує позивача належним медичним та побутовим доглядом, харчуванням, тощо. Розірвати договір в добровільному порядку відповідач відмовляється, в зв`язку із чим позивач змушений звертатися до суду із цим позовом.

На судове засідання позивач та його представник, що діє на підставі довіреності, - ОСОБА_3 , не з`явились, до його початку подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягали.

Від відповідача до початку судового засідання надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.

Суд, ознайомившись із заявами сторін та представника позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між сторонами 23 січня 2007 року укладено договір довічного утримання посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є. зареєстрований в реєстрі за № 438.

На виконання пункту 1 зазначеного вище договору довічного утримання позивач передав у власність ОСОБА_2 належні йому на праві приватної власності 30/100 часток квартири номер АДРЕСА_1 на умовах довічного утримання, а ОСОБА_2 , забов`язалась довічно утримувати його, надаючи право довічного та безкоштовного користування часткою квартири, а також надаючи догляд та необхідну допомогу.

Позивач в позові стверджує, і вказаний факт не заперечується відповідачем, що відповідач не виконувала взяті на себе за договором довічного утримання зобов`язання.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 749 ЦК України якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його поверненню.

У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

З урахуванням наведених вище норм права, а також факту визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , розглянувши позов по суті в підготовчому засіданні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.12,13,81, ч.3 ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 січня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є., зареєстрований в реєстрі за №438.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Московський районний суд м. Харкова.

Повне судове рішення складене 02.12.2019.

Суддя: А.М. Задорожна