Справа №173/713/19
Провадження №2-о/173/56/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді - Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

За участю: представника заявника - адвоката ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_2 заінтересовані особи: ОСОБА_3, та ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису

ВСТАНОВИВ:

14.03.2019 року до суду звернулася заявник ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, та ОСОБА_4І,. з заявою про видачу обмежувального припису

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 18.03.2019 року.

18.03.2019 року розгляд справи відкладений в зв'язку з перебуванням судді у відрядженні. Справу призначено до розгляду на 22.03.2019 року

Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

У судовому засіданні 22.03.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення

Згідно заявлених позовних вимог заявник просить винести обмежувальний припис відносно ОСОБА_3, та ОСОБА_5, встановивши наступні зобов'язання:

Зобов'язати ОСОБА_3, не чинити їй та її сину ОСОБА_6, перешкод у користуванні квартирою № 15 в житловому будинку № 16 по вул. Титова в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області в будь-який час доби та надати їй ключі від квартири.

Зобов'язати ОСОБА_4, не чинити їй та її сину ОСОБА_6, перешкод у користуванні та володінні 37/100 частинами житлового будинку № 24 по вул. Дидишко в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області в будь-який час доби.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на наступне: 12.09.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_3, який був зареєстрованим у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 793. Вказаний шлюб був розірваний за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року. Рішення суду набрало чинності 01.08.2018 року. Після розірвання шлюбу з чоловіком вони мешкають окремо.

На сьогоднішній день вона зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 разом із неповнолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Квартира належить її колишньому чоловіку ОСОБА_3

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3, змінив замки на дверях квартири та став чинити перешкоди їй та її сину у користуванні квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

На її прохання надати їй ключі від квартири та надати можливість користуватись нею ОСОБА_3, відповідає відмовою. На теперішній час вона змушена винаймати житло.

Крім того відповідно до договору дарування від 16.10.2015 року у неї у власності перебуває 37/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований в м. Верхньодніпровську по вул. Дидишка, 24 Дніпропетровської області. Співвласником іншої частини будинку є її колишній свекор ОСОБА_4, який в свою чергу приходиться рідним батьком її колишньому чоловіку.

Вона не має можливості користуватись своєю часткою у житловому будинку, так як ОСОБА_4, мешкає в будинку із своєю дружиною, займає весь будинок та не дає їй можливості мешкати в будинку, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні представник заявниці заявлені вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Заінтересовані особи: ОСОБА_3, та ОСОБА_4, в судове засіданні не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального напису

З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 12.09.2009 року заявниця уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_3, який був зареєстрованим у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 793. Вказаний шлюб був розірваний за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року. Рішення суду набрало чинності 01.08.2018 року, що підтверджується копією рішення суду.

На сьогоднішній день заявниця зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 разом із неповнолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними паспорта та адресної довідки. Зазначена квартира належить ОСОБА_3

Відповідно до договору дарування від 16.10.2015 року у заявниці у власності перебуває 37/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований в м. Верхньодніпровську по вул. Дидишка Дніпропетровської області, що підтверджується копією договору дарування. Співвласником іншої частини зазначеного будинку є колишній свекор заявниці ОСОБА_4.

Заявник та представник заявника посилаються на те, що заінтересовані особи: ОСОБА_3, та ОСОБА_4В перешкоджають ОСОБА_2, користуватись квартирою у якій вона зареєстрована разом з малолітнім сином та належною їй частиною будинку .

Заінтересовані особи будь-яких доказів на спростування даного факту не надали.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.п.6, 8 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до п.7 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов'язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, серед яких:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

За правилами ст. 350-5 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи наведене і те, що наявні обґрунтовані ризики здійснення ОСОБА_3, та ОСОБА_4, заявнику перешкод у користуванні зазначеними вище житловими приміщеннями є підстави для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_3, та ОСОБА_4

Ухвалюючи дане рішення суд виходить з того, що між заявницею та ОСОБА_3. розірваний шлюб, але заявниця продовжує бути колишнім членом сім'ї заінтересованих осіб та законним представником неповнолітньої дитини. А також продовжує бути зареєстрованою разом з малолітнім сином у квартирі , власником якої є ОСОБА_3, та разом з ОСОБА_4, є співвласником будинку по вул. Дидишка, 24.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР - До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР - До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України - Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Таким чином заявниця та її малолітня дитина має право користуватись як квартирою, що належить її бувшому чоловікові ОСОБА_3, так і частиною будинку, власником якої є сама заявниця.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч.2 ст.350-8 цього Кодексу про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Проте, так як встановлений обмежувальний припис стосується приватних прав та інтересів фізичних осіб, колишнього подружжя, щодо користування майном, і не має суспільного інтересу, порушення прав інших осіб та не пов'язана з порушенням громадського порядку, а покладені на заінтересовану особу обов'язки не потребують контролю правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування, суд приходить до висновку про відсутність підстав для направлення рішення про видачу обмежувального припису органам поліції та місцевого самоврядування.

А у випадку невиконання рішення про встановлення обмежувального припису в добровільному порядку, рішення суду підлягає виконанню органами державної виконавчої служби в примусовому порядку.

В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 293-294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, (паспорт АН № 834252, виданий Верхньодніпровським РВ 06 січня 2015 року), зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, (паспорт АК № 462416, виданий 01 серпня 2008 року Верхньодніпровським РВ), проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_3, (НОМЕР_4) проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 про видачу обмежувального припису - задовольнити

Видати обмежувальний припис стосовно громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, (паспорт АК № 462416, виданий 01 серпня 2008 року Верхньодніпровським РВ), проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов'язки, а саме:

- зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, (паспорт АК № 462416, виданий 01 серпня 2008 року Верхньодніпровським РВ), проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 , не чинити перешкод ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 у користуванні квартирою № 15 в житловому будинку № 16 по вул. Титова м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області в будь-який час доби, надавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, (паспорт АН № 834252, виданий Верхньодніпровським РВ 06 січня 2015 року), зареєстрованій за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 ключі від квартири № 15 в житловому будинку № 16 по вул. Титова м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області з дотриманням ОСОБА_7 правил співжиття та суспільного порядку.

Видати обмежувальний припис стосовно громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_3, (НОМЕР_4) проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов'язки, а сааме:

-зобов'язати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_3, (НОМЕР_4) проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 не чинити перешкод ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 у користуванні та володінні 37/100 частинами житлового будинку № 24 по вул. Дидишко м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області в будь-який час доби.

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість ) місяців.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов'язані з розглядом справи, віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 26.03.2019 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 26.03.2019 року

Оприлюднене: 26.03.2019 року

Дата набрання законної сили: 26.04.2019 року