Справа № 369/629/19
Провадження № 2/369/1827/19
РІШЕННЯ

Іменем України

01.03.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря Водала А.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбу з 15 вересня 2007 року. Від подружнього життя у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб був розірваний на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року. ОСОБА_1 зазначає, що дитина після розірвання шлюбу, проживає разом з нею і знаходиться на повному її утриманні.

Позивач зазначає, що на сьогоднішній день їхні стосунки з відповідачем ОСОБА_2 фактично припинені. Батько її неповнолітньої дитини у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_3 участі не приймає, кошти на утримання сина взагалі не надає.

Тому позивач просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з моменту подання позову і до досягнення повноліття.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.01.2019 року відкрито позовне провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання з'явилась, позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання з'явився, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

При розгляді справи встановлено, що 15 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 669.

Від подружнього життя сторони мають сина - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 10 грудня 2015 року.

Відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, від 07 листопада 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом із нею за вищевказаною адресою проживає та знаходиться на її утриманні син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України).

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 15.01.2019 року.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

З огляду на те, що неповнолітня дитина проживає з матір'ю і знаходяться на її утримання, вартість речей першої необхідність, вік, стан здоров'я дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить утримання дитини відповідно до її віку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 81, 84, 181, 182, 191 Сімейного Кодексу України, статтями 10, 13, 247, 258, 263, 267, 273, 355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя: Дубас Т.В.