Справа № 657/1307/18

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2019 року Каланчацький районний суд Херсонської області
в складі головуючого судді Скригун В.В.,
за участю секретаря Попової Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 2,64 га, що на підставі державного акту серії IV-ХС №016572 від 11 березня 2002 року належала спадкодавцю ОСОБА_4, який помер 13 березня 2006 року, як за спадкоємницею за законом.
Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що 13 березня 2006 року помер спадкодавець ОСОБА_4, який є її братом. Після його смерті залишилася не успадкованою земельна ділянка загальною площею 2,64 га, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акту серії IV-ХС №016572 від 11 березня 2002 року. Являючись сестрою спадкодавця та спадкоємницею другої черги, належним чином не може оформити свої спадкові права, оскільки державним нотаріусом їй було відновлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин, виключним способом захисту прав позивача є звернення до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Відповідач ОСОБА_2 будьяких заперечень, щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно не має.
Ухвалою суду від 15 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11 січня 2019 року замінено відповідача ОСОБА_3 селищну раду на ОСОБА_2. Ухвалою суду від 11.01.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.
Представник третьої особи ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В заяві зазначила, що свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку загальною площею 2,64 га, що на підставі державного акту серії IV-ХС №016572 від 11 березня 2002 року належала спадкодавцю ОСОБА_4, який помер 13 березня 2006 року, не видавалося.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.
За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Судом встановлено, що 13 березня 2006 року помер спадкодавець ОСОБА_4, що підтверджується копіє свідоцтва про смерть серії І-КГ № 026809, виданного 16 березня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Каланчацького районного управління юстиції, актовий запис № 40.
Відповідно до ст. 1262 ЦК України, зокрема сестри спадкодавця, мають право на спадкування за законом у другу чергу.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1, є спадкоємицею другої черги, оскільки є сестрою спадкодавця, що підтверджується копії свідоцтва про її народження, копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження спадкодавця.
Відповідач у справі ОСОБА_6 будь-яких претензій з приводу спадкового майна до позивача не має.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини.
Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавцю ОСОБА_4 за життя, на підставі державного акту серії IV-ХС №016572 від 11 березня 2002 року, належала земельна ділянка загальною площею 2,64 га.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно пункту «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 ЗК України.
Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.
В пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Як вбачається з матеріалів справи, право спадкодавця ОСОБА_4 на земельну ділянку загальною площею 2,64 га, підтверджено Державним актом серії IV-ХС №016572 від 11 березня 2002 року.
З пояснень представника ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_5 вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку загальною площею 2,64 га, що на підставі державного акту серії IV-ХС №016572 від 11 березня 2002 року належала спадкодавцю ОСОБА_4, який помер 13 березня 2006 року, не видавалося.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, що за життя належала спадкодавцю, залишилася не успадкованою.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об'єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження.
Являючись сестрою спадкодавця та спадкоємицею другої черги, позивач належним чином не може оформити свої спадкові права.
Так, ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Зазначене підтверджує ту обставину, що позивачка не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.
Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за законом.
Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач, як спадкоємець після смерті спадкодавця свого брата, має законне право на земельну ділянку загальною площею 2,64 га, в порядку спадкування за законом.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 16, 1217,1223,1220, 1225, 1261,1268 ЦК України, 81, 125, 152 Земельного Кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку загальною площею 2,64 га, що на підставі державного акту серії IV-ХС №016572 від 11 березня 2002 року належала спадкодавцю ОСОБА_4, який помер 13 березня 2006 року, як за спадкоємницею за законом.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4.

Третя особа, яка не заявляє самостіних вимог на предмет спору ОСОБА_3 державна нотаріальна контора, юридична адреса: смт. Каланчак вул. Херсонська, 9. .

Суддя: Скригун В. В.