Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

11.03.2019 р. 145/1935/18

2/145/139/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

позивачки ОСОБА_1,

представника органу опіки та піклування Сікори О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 21.01.2011року у виконавчому комітеті Гніванської міської ради зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. В даному шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя у них з відповідачем не склалося. За рішенням суду від 09.01.2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Їй відновлено дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

За рішенням Тиврівського районного суду від 01.04.2015 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_4. Відповідач аліменти не сплачує. Станом на вересень 2018 року заборгованість ОСОБА_3 по аліментам становить 26 400 грн.

Дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач дитиною не цікавиться, не займається її вихованням, ухиляється від батьківських обов'язків. З 2015 року відповідач жодного разу не прийшов до дочки, не зателефонував до неї.

Позову до того самого відповідача з тим самим предметом позову з тих сам підстав вона не подавала.

Просить позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в м. Гнівань Тиврівського району.

Ухвалою судді від 02.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання. Запропоновано відповідачу в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

Справу було призначено до розгляду по суті на 05.12.2018 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просять його задоволити з підстав, викладених у заяві. Пояснила, що вони з відповідачем проживають окремо приблизно з жовтня 2013 року. Вона проживає в АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_3 в АДРЕСА_2. Перший рік окремого проживання відповідач періодично проходив, приходив в стані алкогольного сп'яніння, не з метою побачитись з дитиною, а з метою влаштувати сварку з нею. Зі спливом першого року окремого проживання, тобто приблизно з осені 2014 року він взагалі перестав приходити, жодного разу дитину не відвідував ні вдома, на в дитячому садку. Життям він дитини не цікавився, інтересу до її життя не проявляв ніякого, не вітав дитину з днем народження.

З моменту присудження аліментів він їх взагалі не платив і не платить по сьогоднішній день.

Відповідач фізично здоровий. Зі слів знайомих їй відомо, що він випиває, грає на автоматах і фактично проживає в м. Гнівань. Він ухиляється від отримання повістки в суд. Дочка ОСОБА_4 в обличчя знає батька. З двох років вона його жодного разу не бачила.

Відповідач ОСОБА_3 неодноразово (05.12.18р., 04.02., 15.02. та 11.03.2019 р.) в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку за місцем реєстрації, що стверджується адресними довідками про місце реєстрації № 4/20635 від 09.11.2018 року, № 83 від 08.11.2018 р., поштовими конвертами з рекомендованими повідомленнями з відмітками "за зазначеною адресою відсутній", "за зазначеною адресою мама відмовилася, син відсутній". Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Представник органу опіки та піклування Сікора О.Г. вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його доньки - ОСОБА_4.

Зі згоди позивача у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.

Суд, осіб, які беруть участь у справі, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, позивачка її мати, що стверджується свідоцтвом про її народження.

Відповідно до Принципів 2,4,6 Декларації прав дитини, проголошенню Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності; дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виховання дитини.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти.

ОСОБА_3 не піклується про дочку - ОСОБА_4, її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує її харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкуються з нею, не виявляє інтересу до її життя, її життям на протязі тривалого часу не цікавиться.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 16.10.2018 року, складеного Гніванською міською радою, ОСОБА_4 зі слів сусідів перебуває на утриманні матері - ОСОБА_1 Батько дитини ОСОБА_3 життям доньки не цікавиться, матеріально не допомагає, від процесу виховання самоусунувся.

Свідок ОСОБА_6 показала, що вона проживає в АДРЕСА_3. Вона сусідка ОСОБА_1 більше семи років, живуть в одному під'їзді одного будинку. Практично щодня буває у квартирі позивачки, їхні діти однолітки, граються разом.

ОСОБА_3 - колишній чоловік ОСОБА_1, у них є спільна дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6.

З моменту вселення в квартиру по - сусідству з позивачкою вона ОСОБА_3 бачила один раз біля під'їзду, приблизно сім років тому. На той момент він був в нетверезому стані.

Участі у вихованні та утриманні дочки ОСОБА_4 не приймав за весь період окремого проживання сторін. Це їй відомо із власних спостережень і зі слів ОСОБА_7

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.04.2015 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 присуджено аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 600 грн. щомісячно.

Проте, відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованості по аліментах з лютого 2015 року по вересень 2018 року ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки взагалі не платив, заборгованість складає - 26400 грн.

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 Тиврівської РДА від 07.03.2019 року № 01/01-21/455 на думку органу опіки та піклування, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не бере участі у належному догляді та вихованні доньки, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи викладене, вбачаються підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 258, 263, 264, 265, 280, 299, 300 ЦПК України, ст.ст. ст.11 ЗУ « Про охорону дитинства», ст.ст. 141, п.2 ч. 1 ст. 164, 165, 180 СК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, позбавити батьківських прав відносно дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення якщо заява про перегляд заочного рішення буде подана протягом 20 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 15 березня 2019 року.

Суддя Кіосак Н. О.