Справа № 646/1593/18
№ провадження 2/646/207/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.02.19 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючий суддя- Єжов В.А.
за участю секретаря Костіна О.Б.
Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 28.01.2017 року у м. Харкові по вул. Героїв Праці, 18, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Peugeot», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5. Внаслідок ДТП автомобілю «Peugeot» завдано механічних пошкоджень із матеріальними збитками для позивача. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 03.05.2017 року, ОСОБА_3 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження у справі закрито у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.
04.01.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2522114, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та за яким ПАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобовязання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
27.12.2017 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_4 укладено Договір № 27/12/2017 про відступлення права вимоги відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору, в тому числі право вимоги у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АК/2522114 від 04.01.2017.
Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою судді від 15.05.2018 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.
Суд дійшов до висновку про розгляд справи в порядку заочного провадження у відповідності до вимог ч. 4ст. 223 ЦПК Українита ст. ст.280,281 ЦПК України за письмовою згодою позивача.
Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що 28.01.2017 року у м. Харкові по вул. Героїв Праці, 18, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Peugeot», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5. Внаслідок ДТП автомобілю «Peugeot» завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 03.05.2017 року, ОСОБА_3 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП , та провадження у справі закрито у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 13).
Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
04.01.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2522114, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та за яким ПАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобовязання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування (а.с. 11).
Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.
При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. та на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.
Щодо вимоги позивача про витрат на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору № 14/03/18 від 124 березня 2018 року про надання йому адвокатом ОСОБА_2 правової допомоги (а.с.34) і копію додаткової угоди № 1 до зазначеного договору від 14.03.2018 із найменуванням та вартістю послуг, які надаються (а.с.35). При цьому позивач не довів сплати ним визначених у додатковій угоді № 1 до договору № 14/03/18 від 14.03.2018 коштів, не надав чеку, квитанції чи ордеру, які б підтверджували факт передачі грошей.
За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь ФОП ОСОБА_4 витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 247 ч.2, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 в особі представника адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог- відмовити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: В.А. Єжов