Справа №647/69/19
Провадження № 2/647/155/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кириленко М.О.,

за участю секретаря Кикоть К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Берегиня» про визнання договору оренди землі недійсним, суд

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 15.07.2015 року між ним та СТОВ «Берегиня» було укладено договір оренди землі площею 9, 05 га, яка знаходиться на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, строком на десять років. Даний договір було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №25667337 від 28.10.2015 року. Вважає, що даний договір не містить всіх істотних умов, визначених законом на час його укладення, а саме в договорі не визначено орендну плату із зазначенням її розміру. Позивач звертався до СТОВ «Берегиня» із пропозиціями внести зміни до укладеного між ними договору оренди землі та врегулювати дані питання, щоб дало їй можливість отримати орендну плату в належному розмірі та захистити свої права. Дані заходи результату не дали. В зв'язку з чим, позивач просить суд визнати договір оренди земельної ділянки площею 9, 05 га, укладений 15.07.2015 року між СТОВ «Берегиня» та ОСОБА_1, зареєстрований за №25667337 від 28.10.2015 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 15.01.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

31.01.2019 року на адресу суду надійшло заперечення (відзив) від представника відповідача відповідно до якого СТОВ «Берегиня» в особі директора - Ториці Г.В. заперечує проти даного позову в повному обсязі та вважає його необґрунтованим з наступних причин. На момент заключення між СТОВ «Берегиня» та ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки (паю) сторони дійшли згоди з приводу усіх істотних умов наступного, що підтверджується підписами сторін. Предметом договору є земельна ділянка (пай), площею 9,05 га, кадастровий номер: :05:044:0043, яка знаходиться за адресою Херсонська область, Бериславський район, Раківська сільська рада. В подальшому сторони протягом декількох років добросовісно виконували умови даного договору, у тому числі орендар сплачував орендну плату, а орендодавець її отримував. В рамках розгляду цивільної справи № 647/65/18 про розірвання вказаного вище договору оренди землі, за участі тих самих сторін, Бериславським районним судом Херсонської області було підтверджено факт того, що договір б/н від 15.07.2015 року містить всі істотні умови. Позивач наголошує на тому, що вартість паю (нормативну грошову оцінку) на момент заключення договору ніхто не визначав і тому розмір орендної плати є незрозумілий і безпідставно знижений. Так, вартість земельної ділянки (паю), що зазначена у Договорі від 15.07.2015 року зазначалась як середня нормативна грошова оцінка для земель сільськогосподарського призначення по Херсонській області станом на 2015 рік. Зазначена в п. 5 вищевказаного договору нормативна грошова оцінка складає 263 797,71 гривень (29 148,92 грн. за 1 гектар), а відповідно до п.9 договору, орендна плата за земельну ділянку сплачується в розмірі 3% від вказаної нормативної грошової оцінки як щ грошовій формі, так і в натуральній (2000 кг зерна). Згідно довідки відділу у Бериславському районі Головного управління держгеокадастру у Херсонській області від 21.03.2018 року № П-58/0-0.19-50/133-18, залученої до матеріалу справи № 647/65/18, нормативно грошова оцінка площі ріллі по Херсонській області станом на 01.01.2015 року, з урахуванням коефіцієнтів індексації та інших коефіцієнтів передбачених законодавством становила 28 915, 72 грн. Тобто, фактично позивач отримував орендну плату більшу ніж у середньому по Херсонській області. У своєму позові позивач вказує, що з часу укладання договору орендна плата сплачувалась нерегулярно та не в зрозумілому обсязі, а далі сам спростовує своє твердження зазначаючи перелік розрахунків з датами та сумами виплат, в якому не було зазначено виплату відповідно до поштового переказу від 21.04.2018 року на суму 1775,26 грн. Рішенням суду від 25.04.2018 року по справі № 647/65/18, за наявністю тих самих сторін та вищевказаного договору, судом було роз'яснено принцип за яким здійснюється нарахування орендної плати за вказаним договором а також підтверджено факт належної сплати СТОВ «Берегиня» останньої. У своїй попереджувальній заяві б/н від 06.06.2018 року позивач наголошує, на збільшенні розміру орендної плати до 17 000, 00 грн. у зв'язку зі збільшенням цін на продукти харчування та тарифів на комунальні послуги, на що СТОВ «Берегиня» було надіслано лист № 98 від 19.07.2018 року та запропоновано розробити нову нормативну грошову оцінку та здійснювати виплати відповідно до неї, який позивачем було проігноровано. За вказаних обставин, викладені в запереченні фактичні дані повністю спростовують позовну заяву про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав, просив визнати договір оренди земельної ділянки укладений між ним та СТОВ «Берегиня» від 15.07.2015 року недійсним.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.07.2015 року між ОСОБА_1 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Берегиня», сторонами по справі, було укладено договір оренди землі площею 9, 05 га, яка знаходиться на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, строком на десять років з урахуванням ротації сільськогосподарських культур. Даний договір було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №25667337 від 28.10.2015 року (а.с.6-7, 8).

06.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до керівника СТОВ «Берегиня» з попередженням-заявою про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки або його розірвання, оскільки вартість земельної ділянки суттєво зросла, значно підвищились ціни на продукти харчування та вугілля, зросли тарифи на комунальні послуги. На підставі чого просив переглянути умови договору, а саме внести зміни до п.9 Договору оренди землі від 15.07.2015 року виклавши в наступній редакції: «з 01 січня 2018 року Орендна плата за земельну ділянку приватної власності сплачується Орендарем в розмірі 17 000 грн. за рік. За заявою Орендодавця орендна плата може сплачуватися в натуральній формі (зерно, сіно та інш.)». В разі незгоди з запропонованими змінами просив розірвати даний договір за взаємною згодою сторін (а.с.11).

Відповідно до листа від 19.07.2018 року СТОВ «Берегиня» повідомило ОСОБА_1, що вартість земельної ділянки зросла і становить 296 507, 80 грн. з урахуванням індексу інфляції. Також зазначено, що збільшено податок на землю та значно збільшились ціни на добрива, засоби захисту рослин, сільськогосподарську техніку та паливо мастильні матеріали. Крім того, середня нормативно грошова оцінка 1 га ріллі богарної по Херсонській області значно зменшилась, в разі розроблення нової нормативно-грошової оцінки на спірну ділянку, орендна плата на неї зменшиться на 25 %. Тому запропоновано у строки, передбачені п.11 вказаного договору, отримати орендну плату в сумі 8 895, 00 грн. з урахуванням індексації (а.с.12).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч.1 ст.210, ч.3 ст.640, ч.2 ст.125 ЗК України та ст.18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту такої реєстрації.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» (із змінами та доповненнями станом на момент укладення договору оренди землі від 27.01.2012 року) визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, пособу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно із вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У ч. ч. 1-4 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

З договору оренди землі від 15.07.2015 року вбачається, що при його укладенні сторони домовилися щодо таких його умов: об'єкт оренди - в оренду передається земельна ділянка, площею 9,05 га, в тому числі ріллі богарної - 9,05 га із земель власника приватної власності, яка знаходиться на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області (п.п.1, 2); строк дії договору оренди - десять років з урахуванням ротації сільськогосподарських культур (п.8); орендна плата за земельну ділянку приватної власності сплачується орендарем в розмірі 3% від вартості паю за рік. Орендна плата може сплачуватися як в грошовій формі, так і в натуральній формі (2 000 кг зерна) (п.9), індексації - обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.10), строки та порядок внесення оплати - щорічно з 31 жовтня, але не пізніше 30 грудня кожного поточного року (п.11) і перегляду - розмір орендної плати переглядається за згодою сторін один раз на три роки у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом (п.13) та відповідальності за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору (п.п.38-39).

Таким чином, судом встановлено, що договір оренди землі від 15.07.2015 року містить всі визначені законом умови зазначені у вказаному договорі.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Посилання позивача на невідповідний розмір орендної плати, нерегулярну виплату даних грошових сум та на не зміну розміру орендної плати у зв'язку з підвищенням цін і тарифів, не є підставою для визнання договору недійсним.

При цьому, зважаючи на вільність сторін в укладенні договору та визначенні умов договору, що передбачено ст.627 ЦК України, враховуючи, що на момент укладення оспорюваного правочину, ОСОБА_1 влаштовував розмір орендної плати, визначений сторонами, суд не може взяти до уваги дану обставину в якості підстави для визнання договору оренди землі недійсним.

При прийнятті рішення суд враховує правову позицію щодо визнання недійсним договору оренди землі у разі відсутності однієї з істотних умов, передбачених ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі», викладену в постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 року № 6-94 цс 13, 02.07.2014 року № 6-78 цс 14, 04.02.2015 року № 6-233 цс 14, ВССУ у справі № 618/588/16-ц від 02 листопада 2017 року.

В порядку ч.5 ст.12 ЦПК України, позивачу було роз'яснено його право на зміну предмету та підстав позову, а саме на звернення до суду із вимогою про внесення змін до договору оренди або його розірвання. Даним правом позивач не скористався.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що фактично позивач скаржиться на розмір орендної плати, визначеної договором оренди землі від 15.07.2015 року, та на строки виплати орендної плати та індексації, що не є підставою для визнання договору оренди землі недійсним в порядку ст.215 ЦК України, зважаючи на відсутність дійсного порушення прав позивача, суд дійшов висновку, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Берегиня» про визнання договору оренди землі недійсним - відмовити в зв'язку з його необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25.03.2019 року .

Суддя М.О.Кириленко