Справа № 755/6323/18
"19" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета страхування» про стягнення суми страхового відшкодування та штрафних санкцій,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення суми страхового відшкодування та штрафних санкцій, посилаючись на те, що 30.05.2005 року між ним та відповідачем був укладений Договір добровільного страхування життя № 0005/0905-3. На підставі умов договору відповідач при настанні страхового випадку взяв на себе зобов'язання виплатити страхову суму страхувальнику чи іншим особам, що визначені страхувальником, або на користь якого/их укладений Договір. А він (позивач) зобов'язався сплачувати страхові платежі. 16.07.2010 року за його заявою були внесені зміни, внаслідок яких істотними умовами договору було визнано: нетто-тариф - 1,043510 (п.п. 7.1), страхова сума - 2 421,00 доларів США (п.п. 7.1); строк дії договору страхування - 10 років (п.п. 12.2). Таким чином, термін дії договору закінчувався 29.09.2015 року. Однією з умов договору було визначено виплату гарантованої страхової суми у разі настання страхового випадку - дожиття застрахованої особи до закінчення терміну дії страхового захисту (п.п. 6.1.1). 22.01.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про виплату страхової суми, додавши до неї оригінал Полісу, копію паспорта та копії довідки про надання РНКОПП. Листом № 34 від 29.01.2016 року та листом № 77 від 04.03.2016 року відповідач повідомив про необхідність надати додаткові документи, а саме: оригінал Договору, нову заяву про настання страхового випадку та анкету ідентифікації особи, при цьому, останні два документа начебто були долучені до листа. Однак, лист надійшов йому без зазначених документів. Станом на 22.01.2016 року відповідач мав всі необхідні документи для складання страхового акту, і мав скласти його не пізніше 15.02.2016 року. Однак, до дня подачі позову до суду відповідач страховий акт не надав. Не пізніше 04.03.3016 року відповідач мав виплатити йому гарантовану суму у розмірі 2 421,00 доларів США, еквівалент 63 302,93 грн., але кошти не виплачені до цього часу. У зв'язку з порушенням строків виплати просив стягнути штрафні санкції станом на 28.05.2018 року: пеню, визначену умовами договору в розмірі 1 899,09 грн., 3 % річних - 3 834,60 грн., та інфляцію в розмірі 22 352,27 грн. В процесі розгляду справи була подана змінена позовна заява, в якій зазначив, що відповідач не пізніше 26.02.2016 року мав виплати йому гарантовану страхову суму у розмірі 2 421,00 доларів США, еквівалент станом на 06.02.2016 року 62 686,16 грн., яку просив стягнути з відповідача. Штрафні санкції, станом на 28.05.2018 року становлять: 3 % річних - 4 286,70 грн., інфляція - 23 256,57 грн., пеня - 1 880,59 грн. Враховуючи ст.ст. 164, 167, 170 Податкового кодексу України податкове зобов'язання за основною сумою страхової виплати відсутнє, оподаткуванню підлягає сума пені, та становить 366,72 грн. (338,51 грн. - податок + 28,21 грн. - військовий збір), які просив зобов'язати відповідача сплатити до бюджету. Крім того, просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 10 100,00 грн.
В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечував.
В судове засідання представник відповідача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Дана справа зареєстрована в суді 25.04.2018 року. Після перевірки місця реєстрації відповідача в Дніпровському районі м. Києва, ухвалою від 03.05.2018 року відкрито провадження у справі.
Клопотання по суті спору сторонами не подавалися.
В суді встановлено, що 30.09.2005 року між ОСОБА_1 та ЗАТ СК «Планета страхування», правонаступником якого є ПрАТ «СК «Планета страхування», був укладений Договір добровільного страхування життя № 0005/0905-3.
На підставі п. 1.1 відповідач при настанні страхового випадку взяв на себе зобов'язання виплатити страхову суму страхувальнику чи іншим особам, що визначені страхувальником, або на користь якого/их укладений Договір.
Згідно п. 2.1 об'єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям страхувальника або застрахованої особи відповідно до умов, зазначених у Правилах добровільного страхування життя, що затверджені Головою Правління страховика 22.06.2004 року, а також положенням чинного законодавства України.
Пунктом 5.1 договору визначено, що страхова сума та страхові премії (внески, платежі) можуть бути визначені у будь-якій валюті. На підставі п. 5.2 договору страхові суми та платежі визначені у доларах США.
Пунктом 6.1.1 договору визначено, що страховим випадком за основним страхуванням життя є дожиття застрахованої особи до закінчення терміну дії страхового захисту.
Згідно п. 7.1 страхова сума за страховими випадками, що вказані в п. 6.1, встановлюється окремо для кожної застрахованої особи на підставі нетто-тарифу, визначеного згідно програми «Страхування на випадок дожиття та смерті» залежно від статі та віку застрахованої особи. Нетто-тариф (вказаний у долях від страхової суми) складає 0,0976. Гарантований розмір інвестиційного доходу, що використовується при розрахунку, складає 4 % річних. Гарантована страхова сума складає 6 555 доларів США. На підставі п. 7.2 договору загальний страховий платіж складається із страхового платежу за випадками, що визначені у п. 6.1, розрахованого на підставі нетто-тарифів, визначених згідно правил для застрахованої особи, та складає за цією угодою 1 000,00 доларів США. Перший страховий платіж сплачується негайно після підписання договору (п. 7.4). Страхові платежі сплачуються у гривнях за курсом НБУ на дату здійснення платежу на рахунок відповідача (п. 7.5).
Згідно п. 10.1 договору виплати страховик проводить на підставі письмової заяви, яка надається протягом 3 днів з дня настання страхового випадку.
Пунктом 10.5 договору визначено, що страхова виплата здійснюється протягом 15 днів, не враховуючи вихідних та святкових днів, з дня прийняття рішення про страхову виплату. У випадку відстрочення страхової виплати у такій же термін письмово сповіщається про це заявник на виплату, з обґрунтування причин відстрочення.
Згідно п. 12.2 договору, строком його дії є 10 років. Будь-які зміни до договору здійснюються за взаємною згодою сторін на підставі заяви ініціатора, що подається не пізніше ніж 30 календарних днів до запропонованої дати внесення змін, шляхом підписання додаткової угоди (п. 15.1).
10.07.2010 року на підставі заяви ОСОБА_1 від 16.07.2010 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Планета Страхування» укладено Додаткову угоду, якою внесено наступні зміни: гарантована сума - 2 421,00 доларів США, нетто-тариф - 1,043510 (п. 7.1), добавлено пункт 14.2 - розірвання договору страхування здійснюється з початку нового страхового року.
Встановлено, що 22.01.2016 року ОСОБА_1 подав заяву про здійснення страхової виплати у зв'язку з настанням страхового випадку за Договором добровільного страхування життя № 005/0905-3.
Відповідно до ст. 979 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування) (ст. 4 Закону України «Про страхування»).
Згідно ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Видами добровільного страхування можуть бути, зокрема, страхування життя.
Статтею 988 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування. Протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. При настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Згідно п. 10.1 договору виплати страховик проводить на підставі письмової заяви, яка надається протягом 3 днів з дня настання страхового випадку.
Пунктом 10.5 договору визначено, що страхова виплата здійснюється протягом 15 днів, не враховуючи вихідних та святкових днів, з дня прийняття рішення про страхову виплату. У випадку відстрочення страхової виплати у такій же термін письмово сповіщається про це заявник на виплату, з обґрунтування причин відстрочення.
Однак, у визначений строк кошти позивачу не були виплачені.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Враховуючи вимоги законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач має сплати позивачу за час прострочення штрафні санкції - пеню, 3 % річних та інфляцію. Станом на 28.05.2018 року штрафні санкції становлять: 3 % річних - 4 286,70 грн., інфляція - 23 256,57 грн., пеня - 1 880,59 грн.
Пунктом 170.8 Податкового кодексу України передбачено оподаткування доходів, отриманих за договорами довгострокового страхування життя (у тому числі страхування довічних пенсій), недержавного пенсійного забезпечення, пенсійних вкладів та за договорами довірчого управління.
Згідно підпункту 170.8.2 ПК України податковий агент утримує та сплачує (перераховує) до бюджету податок за ставкою, встановленою пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу 60 відсотків з суми одноразової страхової виплати за договором довгострокового страхування життя у разі досягнення застрахованою особою певного віку, обумовленого у такому страховому договорі, чи її доживання до закінчення строку такого договору. Передбачено і військовий збір.
Враховуючи ст.ст. 164, 167, 170 Податкового кодексу України податкове зобов'язання за основною сумою страхової виплати відсутнє, оподаткуванню підлягає сума пені, яка становить 338,51 грн. та військовий збір - 28,21 грн. Дані кошти страховик зобов'язаний утримати та сплатити до бюджету.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
По даній справі суд вважає вимоги обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Сторона відповідача до суду не з'явилася, та не скористалася своїм правом подати відзив на позов, та докази на спростування доводів позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 1 622,23 грн. (917,43 грн. + 704,80 грн.).
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
По даній справі позивач просить стягнути витрати на послуги правника в сумі 10 100,00 грн., однак жодного доказу на підтвердження даних витрат до матеріалів справи не надав, у зв'язку з чим, дана вимога не підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про страхування», ст.ст. 530, 535, 625, 979, 980, 981, 982, 988, 990, 992 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета страхування» про стягнення суми страхового відшкодування та штрафних санкцій - задовольнити частково.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: