Справа № 712/2-3285/2011
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 березня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г. Г.,

з участю секретаря Чучки Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 18 липня 2018 року (у складі судді Придачука О.А.) за заявою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Родовід Банк» (надалі - Банк) звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа у липні 2018 р.

Просив:

-визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред'явлення виконавчого документу до виконання;

-поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа, виданого 19.05.2011 р. у цивільній справі № 2п-8964/10 про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №2/АА-067-06.2 від 25.06.2006 р. на користь Банку в розмірі 22 891,05 грн., 228,91 грн. у відшкодування судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення;

-видати дублікат виконавчого документа про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №2/АА-067-06.2 від 25.06.2006 р. на користь Банку в розмірі 22 891,05 грн., 228,91 грн. у відшкодування судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

На обґрунтування заяви вказав, що 12.01.2011 р. Ужгородським міськрайонним судом було ухвалено рішення, яким вирішено стягнути із ОСОБА_3 на користь Банкузаборгованості за кредитним договором №2/АА-067-06.2 від 25.06.2006 р. у розмірі 22 891,05 грн., 228,91 грн. у відшкодування судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

19.05.2011 р. Ужгородським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист у справі №2п-8964/10.

25.05.2011 р. Банк направив на адресу РВ ДВС Ужгородського МРУЮ заяву про відкриття виконавчого провадження разом із оригіналом виконавчого листа №2п-8964/10.

20.03.2014 р., 22.05.2017 р., 09.01.2018 р. Банком надсилалися заяви про надання інформації щодо ходу проведення виконавчих дій.

22.01.2018 р. Банк отримав від Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській областілиста, з якого вбачається, що на виконанні у відділі виконавчий лист №2п-8964/10 не перебуває. Указаний документ перебував на виконанні до 19.05.2011 р. і його було повернуто стягувачеві.

Однак, станом на день звернення Банком до суду з цією заявою, оригінал виконавчого документу та постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві (Банку) не надходила, доказів направлення такої Ужгородським РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Банку не надано.

Оригінал виконавчого листа не знаходиться у стягувача, а також не перебуває на виконанні в Ужгородському РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, в зв'язку з цим Банк вважає, що виконавчий документ у справі №2п-8964/10 було втрачено працівниками Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області.

Із незалежних від стягувача причин оригінал виконавчого документа було втрачено, період втрати встановити неможливо. Із вступу судового наказу в законну силу та пред'явлення його до виконання минуло вже більше трьох років, а тому на момент звернення до суду із цієї заявою строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання стягувачем пропущено.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18 липня 2018 р. у задоволенні заяви Банку було відмовлено.

Банк просить скасувати цю ухвалу, а заяву Банку задовольнити. Доводить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Банк не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заявником не доведено факт утрати оригіналу виконавчого листа, не зазначено підстав і не надано доказів утрати виконавчого листа. Указує, що оригінал виконавчого листа №2п-8964/10 до Банку з Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області не повертався. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що оригінал виконавчого листа не знаходиться у стягувача та не перебуває на виконанні в Ужгородському РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, тобто він є втраченим. Указує, що виконавчий документ втрачено із незалежних від заявника причин. Зазначає, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд і однієї із процесуальних гарантій доступу до суду.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу - без змін, із таких мотивів.

Суд дійшов висновку, що заявником не доведено факт втрати оригіналу виконавчого листа, не зазначено підстав і не надано доказів утрати виконавчого листа, заявником не доведено поважності причин пропуску строків для пред'явлення виконавчого документа до виконання, а відтак відсутні правові підстави для задоволення заяви.

Також суд констатував, що поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до примусового виконання за відсутності поважних причин, після спливу більше семи років із моменту набрання рішенням законної сили, суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності. Обмеження строком можливості пред'явлення виконавчого документа до виконання застосовується із метою дотримання принципу юридичної визначеності, що є однією із складових верховенства права.

При цьому встановив, що Ужгородським міськрайонним судом 19 травня 2011 р. було видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 22 891,05 грн., судовий збір у розмірі 228,91 грн. і 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.6).

25.05.2011 р. Банк звернувся до РВ ДВС Ужгородського МРУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.7).

08.06.2011 р. старшим державним виконавцем РВ ДВС Ужгородського МРУЮ було відкрито виконавче провадження (а.с.8).

14.03.2014 р. Банк звернувся до начальника РВ ДВС Ужгородського МРУЮ із заявою про надання інформації щодо проведених виконавчих дій і результати щодо стягнення суми боргу з боржника (а.с.9).

22.05.2017 р. Банком було адресовано начальнику Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ запит про хід виконавчих дій (а.с.10). Такий самий запит повторно був надісланий 09.01.2018 р. (а.с.11).

Із відповіді Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 17.01.2018 р. видно, що вказаний виконавчий документ повернуто стягувачу (а.с.12).

Згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця, приватного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа.

Згідно з ч.1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Перелік причин, які необхідно вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст. 212 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Таким чином, видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист втрачено, подавши відповідні докази.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На обґрунтування своїх доводів щодо втрати оригіналу виконавчого документа та, як наслідок, наявність підстав для поновлення строку для його пред'явлення до виконання Банк посилається на те, що оригінал виконавчого листа №2п-8964/10 до Банку з Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області не повертався, оригінал виконавчого листа не знаходиться у стягувача та не перебуває на виконанні в Ужгородському РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області.

Банк вважає, що саме ці факти свідчать про втрату оригіналу виконавчого листа, достатність підстав для видачі дубліката та, як наслідок, поновлення строку для його пред'явлення до виконання.

Однак, із такими доводами Банку не можна погодитися, оскільки вказані документи свідчать лише про те, що виконавчий лист про стягнення не перебуває на виконанні в Ужгородському РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, а не про те, що оригінал листа був утрачений із поважних причин.

Банк у силу вимог ст. 81 ЦПК України мав подати до суду докази, які б дійсно давали змогу встановити факт втрати оригіналу виконавчого листа, наявності підстав для видачі його дубліката та, як наслідок, поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа.

Банк у апеляційній скарзі вказує, що виконавчий документ втрачено із незалежних від заявника причин.

Натомість, належить відмітити, що виконавчий лист був виданий у 2011 р. Лише через 3 р., тобто в 2014 р. Банк звернувся до начальника РВ ДВС Ужгородського МРУЮ із заявою про надання інформації щодо проведених виконавчих дій, чи була відповідь на цей запит - невідомо, оскільки матеріали справи такої не містять. Повторно з аналогічним запитом про надання інформації щодо ходу виконавчий дій Банк звертається знову через 3 р., тобто в 2017 р., і знову ж таки, немає відомостей, чи отримував Банк відповідь на цей запит. Востаннє Банк звернувся до виконавчої служби в 2018 р. і отримав відповідь, що виконавчий лист не перебуває на виконанні в Ужгородському РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області.

Тобто, Банк із періодичністю у 3 р. цікавився ходом проведення виконавчих дій, зокрема у 2014 р. і 2017 р., однак до кінця не реалізував свої права як стягувача по виконавчому документу.

Отже, звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків для його пред'явлення, Банк був зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилався як на обґрунтування своїх вимог.

Банк цього не зробив, не навів жодних об'єктивних причин його втрати, що свідчить про неналежну реалізацію своїх цивільних обов'язків.

У контексті наведеного колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог закону. Підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» залишити без задоволення.

2.Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 18 липня 2018 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 25 березня 2019 року.

Судді: