Справа № 604/77/19
провадження № 2/598/401/2019
РІШЕННЯ

іменем України

"26" липня 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Сливки М.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах на неповнолітню дитину,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах на неповнолітню дитину.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Підволочиського районного суду від 08 травня 2015 року з нього стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , в твердій грошовій сумі, у розмірі 500 грн. на дитину, щомісячно, починаючи з 28.04.2015 року до досягнення повноліття. Рішенням Підволочиського районного суду від 05 квітня 2016 року визначено місце проживання із матір`ю ОСОБА_2 , однак дитина проживає з батьком ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні, а тому просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах в розмірі 7429,50 грн.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 03.05.2019 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Позивач в судовому засіданні подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах на неповнолітню дитину за період з січня 2018 року по липень 2019 року в розмірі 13229,75 грн.

Відповідач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнала і підтвердила той факт, що дитина фактично проживала із позивачем - батьком і перебувала на його утриманні протягом з січня 2018 року по липень 2019 року.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що під час шлюбу в ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Підволочиського районного суду від 08 травня 2015 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , в твердій грошовій сумі, у розмірі 500 грн. на дитину, щомісячно, починаючи з 28.04.2015 року до досягнення повноліття.

На підставі даного рішення був виданий виконавчий лист №1 Підволочиським районним судом від 08 травня 2015 року, який звернуто до виконання.

Станом на 01 липня 2019 року заборгованість по аліментах становила 13229,75 грн.

Рішенням Підволочиського районного суду від 05 квітня 2016 року визначено місце проживання із матір`ю ОСОБА_2 .

Сторони в судовому засіданні підтвердили той факт, що малолітній ОСОБА_1 з жовтня 2015 року, та зокрема з січня 2018 року по липень 2019 року постійно проживає з батьком і перебуває на його утриманні.

Відповідно до частини першої статті 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я якого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

При розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Зі змісту статей 179 - 181 Сімейного кодексу України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає їх на дитину.

Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно з ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Проаналізувавши докази представлені сторонами, суд вважає, що дитина постійно проживає разом з батьком, мати не витрачає кошти на її утримання, а тому слід звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам за період з лютого 2018 року по липень 2019 року, оскільки виникли обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд враховує те, що постановою апеляційного суду Тернопільської області від 14 серпня 2018 року позивач звільнений від сплати заборгованості по аліментам за період з жовтня 2015 року по січень 2018 року (включно), а заборгованість по аліментам в сумі 13229 грн. 75 коп. складає за період з лютого 2018 року по липень 2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України повернути з Державного бюджету України позивачу ОСОБА_1 50 відсотків судового збору в сумі 384, 20 грн., оплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 179-181, 197 СК України, ст. ст. 4, 12, 81, 263, 265, 268, 273, 280, 281- 283, 352 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з лютого 2018 року по липень 2019 року (включно) в сумі 13229 грн. 75 коп..

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору в сумі 352,40 грн., оплаченого при поданні позову, згідно квитанції №0.0..1 від 23.01.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 30 липня 2019 року.

Суддя Щербата Г.Р.