Справа № 308/8116/13-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 листопада 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кожух О.А. та Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 серпня 2015 року (у складі судді Івашковича І.В.) за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкоди у користуванні власністю і зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користування жилим будинком і земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у травні 2013 р.

Просив:

-зобов`язати відповідачів не чинити перешкод у проведенні зовнішнього фасадного ремонту поздовжньої стіни житлового будинку та переобладнаних господарських приміщень, а також в облаштуванні з боку двору відповідачів снігозатримувачів і водостічних жолобів будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка межує із домоволодінням, що належить відповідачам, забезпечивши доступ на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 ;

-стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати.

Обґрунтував тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2001 р. він є власником житлового будинку з надвірними спорудами та прибудовами, що розташовані на земельній ділянці площею 315 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради народних депутатів від 24.09.1991 р. № 94 надано дозвіл ОСОБА_6 (спадкодавцю) на влаштування житлових та підсобних приміщень у власному житловому будинку по АДРЕСА_1 , з подальшою розробкою проектної документації та погодження її у головного архітектора міста. Проектна документація розроблена та погоджена міською архітектурою 07.07.1997 р. У зв`язку з незадовільним технічним станом, необхідністю зовнішнього фасадного ремонту повздовжньої стіни житлового будинку, переобладнання господарських приміщень під житлові кімнати, виникла нагальна потреба у проведенні невідкладних будівельних робіт та необхідність облаштування снігозатримувачів та водостічних жолобів з боку двору відповідачів, проведення яких є неможливим без надання доступу до стіни його житлового будинку з боку домоволодіння відповідачів на належну їм земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, проведення відповідних ремонтних робіт є неможливим через створення відповідачами перешкод, якими не надається доступ на земельну ділянку по АДРЕСА_2 .

У вересні 2013 р. ОСОБА_2 і ОСОБА_5 пред`явили до ОСОБА_1 зустрічний позов, у якому просили:

-зобов`язати відповідача не чинити їм перешкоди в користуванні жилим будинком і земельною ділянкою по АДРЕСА_2 шляхом переобладнання даху його будинку АДРЕСА_1 в односкатний профіль із водовідведенням у сторону його земельної ділянки та знесенням гаража, самочинно прибудованого до стіни їх будинку.

Обґрунтували тим, що згідно з договором міни від 30.12.1985 р. їм на праві власності належить будинковолодіння АДРЕСА_2 . Із часу набуття права власності на це будинковолодіння вони були користувачами, а з 28 грудня 1999 року - власниками земельної ділянки площею 0,10 га згідно з державним актом на право приватної власності за землю серії ЗК 015-0101005. Відповідач протягом тривалого часу порушує їх права як власників житлового будинку та земельної ділянки. При проведенні відповідачем робіт із добудови житлових та підсобних приміщень допущено порушення будівельних норм, що підтверджено висновком експерта судової інженерно-технічної експертизи від 27.01.2001 р., а також актом комісії Ужгородського міського управління архітектури та містобудування від 04.06.2008 р. ОСОБА_1 розпочато монтаж конструкцій балкону мансардного поверху з порушенням пункту 2.20 ДБН79-92, побудовано гараж з використанням без їх згоди стіни будинку. ОСОБА_1 в установленому законом порядку не отримував дозвіл на виконання будівельних робіт з відповідним переоформленням проектної документації, оскільки дозвіл на влаштування житлових і підсобних приміщень у власному будинку надавався його батьку ОСОБА_6 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10.08.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, а зустрічний позов задоволено частково: зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_2 та здійснити переобладнання даху його будинку по АДРЕСА_1 в односкатний профіль з водовідведенням в сторону його земельної ділянки. У задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Указане судове рішення мотивовано тим, що правовідносини сторін, пов`язані з предметом первісного позову, фактично стосуються встановлення земельного сервітуту. Вимоги позивача стосуються надання йому доступу до домогосподарства відповідачів, встановлення за ним права користування земельною ділянкою, що належить відповідачам, з метою проведення ремонту стіни житлового будинку та переоблаштування даху жилого будинку АДРЕСА_1 шляхом встановлення снігозатримувачіві водостічних жолобів.

За правилами ст. 402 ЦК України сервітут (земельний сервітут) може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Отже, ОСОБА_1 обрав неправильний спосіб захисту свого права, яке вважає порушеним, що, відповідно, є підставою для відмови в задоволенні первісного позову.

У частині вимог за зустрічним позовом про зобов`язання відповідача знести гараж як самочинно збудований з використанням стіни будинку позивачів, підстави для їх задоволення відсутні.

Так, ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , в тому числі на жилий будинок з надвірними будовами набуто в порядку спадкування, чим спростовується факт здійснення ним самочинного будівництва гаража, оскільки право власності на цей об`єкт ним набуто в порядку спадкування.

Згідно з висновком експерта роботи із реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 , відповідають розробленому проекту землеустрою, однак порушені вимоги ДБН 79-92 та ДБН 360-92 в частині забезпечення влаштування необхідних інженерно-технічних заходів на покрівлі. Порушенням є облаштування даху будинку АДРЕСА_1 саме як двоскатного профілю проекту реконструкції будинку з надбудовою мансардних приміщень. Встановлено, що будівельні роботи з облаштування двоскатної покрівлі виконані з відводом води у двір сім`ї ОСОБА_2 і окремі конструкції перебудованих приміщень виступають за межу ділянки будинковолодіння № НОМЕР_1 , внаслідок чого атмосферні опади з покрівлі попадають на територію суміжного домоволодіння і частково підтоплюють стіни будинку громадянина ОСОБА_3 . Виходячи з аналізу досліджених в ході судового розгляду доказів в їх сукупності, з урахуванням предмета зустрічних позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення зустрічного позову в частині зобов`язання ОСОБА_1 не чинити позивачам перешкод у користуванні жилим будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_2 шляхом переобладнання даху його будинку АДРЕСА_1 в односкатний профіль з водовідведенням в сторону його земельної ділянки.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні первісного позову та в частині часткового задоволення зустрічного позову й ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову та відмову в задоволеній судом частині зустрічного позову.

Покликається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до такого:

-судом першої інстанції не взято до уваги доводи, що підтверджують учинення з боку відповідачів перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном - будинковолодінням по АДРЕСА_1 ;

-позивачем за первісним позовом обрано спосіб захисту порушеного права в порядку, передбаченому ст. 391 ЦК України;

-на момент смерті ОСОБА_6 роботи по реконструкції будинку № НОМЕР_2 із влаштуванням двоскатної покрівлі вже були проведені;

-суд залишив поза увагою, що зобов`язання щодо переобладнання даху можливе виключно при самочинному будівництві чи реконструкції і є крайнім заходом. При цьому не враховано висновок експерта про те, що порушення вимог ДБН 360-92 можливо усунути при умові забезпечення покрівлі необхідними інженерно-технічними засобами, які запобігатимуть стіканню атмосферних опадів із покрівель та карнизів на територію суміжних ділянок.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 просять скасувати рішення суду першої інстанції у частині відмови в задоволенні зустрічного позову та ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до ОСОБА_1 задовольнити - не чинити їм перешкод у користуванні жилим будинком і земельною ділянкою по АДРЕСА_2 шляхом знесення гаража, самочинно прибудованого до стіни їх будинку.

Покликається на неправильне застосування судом норм матеріального права та невірну оцінку фактичних обставин справи.

Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до такого:

-жодного погодженого проекту будівництва гаражу чи будь-якого іншого об`єкта містобудування ОСОБА_1 суду не надав і своє право власності на гараж не довів;

-право землекористування на земельну ділянку АДРЕСА_1ОСОБА_1 не оформив і набути право власності на існуюче на ній будинковолодіння не міг, оскільки вказана земельна ділянка не має кадастрового номера;

ОСОБА_1 у запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 просить відхилити скаргу як безпідставну, а рішення суду першої інстанції у частині відмови в задоволенні зустрічного позову про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у користуванні ними жилим будинком і земельною ділянкою по АДРЕСА_2 шляхом знесення гаража залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2016 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відхилено. Рішення суду першої інстанції змінено у частині часткового задоволення зустрічного позову, у вимогах ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_1 здійснити переобладнання даху його будинку по АДРЕСА_1 в односкатний профіль відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін (т.2, а.с.72-78).

Постановою Верховного Суду від 28.02.2018 р.касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено частково: рішення апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2016 р. скасовано в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання влаштувати відведення атмосферних опадів, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про знесення гаража рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2015 р. і рішення апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2016 р. залишено без змін.

Тобто, в зв`язку з указаною постановою ВС розгляд апеляційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позбавлений правового сенсу, а предметом нового апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції лише в частині зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_2 та здійснити переобладнання даху його будинку по АДРЕСА_1 в односкатний профіль з водовідведенням в сторону його земельної ділянки (про зобов`язання улаштувати відведення атмосферних опадів), за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Задовольняючи відповідну вимогу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що технічний стан фасадної частини будинку АДРЕСА_1 . Берчені зі сторони суміжної земельної ділянки будинку № 61 є незадовільним, причиною є порушення правил експлуатації, відсутність жолобів, водостічних труб і снігозатримувачів. Роботи по реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 , відповідають розробленому проекту землеустрою, однак порушені вимоги ДБН 79-92 та ДБН 360-92 у частині забезпечення влаштування необхідних інженерно-технічних заходів на покрівлі. Порушенням є облаштування даху будинку АДРЕСА_1 саме як двоскатного профілю проекту реконструкції будинку з надбудовою мансардних приміщень, погодженого 07.07.1997 р. головним архітектором міста. Будівельні роботи по облаштуванню двоскатної покрівлі виконані з відводом води у двір сім`ї ОСОБА_2 і окремі конструкції перебудованих приміщень виступають за межу ділянки будинковолодіння № 61 , унаслідок чого атмосферні опади з покрівлі попадають на територію суміжного домоволодіння і частково підтоплюють стіни будинку ОСОБА_2 , чим останнім створюються перешкоди в користування ними як жилим будинком, так і земельною ділянкою.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через його відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Так, установлено та не заперечується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є власниками суміжного із ОСОБА_1 будинковолодіння по АДРЕСА_2 за договором міни від 30.12.1985 р.і земельної ділянки за державним актом від 28.12.1999 р. серії ЗК 015-0101005, на якій розташований житловий будинок.

Згідно з положеннями ст. 317 ч.1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У разі порушення своїх прав власник згідно зі ст. 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Факт порушення майнових прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджується, зокрема, висновком спеціаліста по порушенню межі ділянок по АДРЕСА_1 від 27.04.2001 р. (т.1, а.с.42-43), актом по розгляду звернення власників будинку по АДРЕСА_2 . ОСОБА_7 та ОСОБА_4 від 04.06.2008 р. (т.1, а.с.45) та висновком № 219 судової будівельно-технічної експертизи від 21.01.2015 р.

Так, згідно з указаним висновком спеціаліста в зв`язку з проведеною перебудовою господарських приміщень під житлові та підсобні приміщення права власників будинку АДРЕСА_2 - ОСОБА_2 і ОСОБА_5 порушені; для усунення суперечок і порушень доцільно переобладнати дах будинку ОСОБА_1 в односкатний профіль з водовідведенням у сторону його земельної ділянки, а відповідно до висновку експертизи будівельні роботи по влаштуванню двоскатної покрівлі на будинку виконані з відводом води у двір сім`ї ОСОБА_2 і окремі конструкції перебудованих приміщень виступають за межу ділянки будинковолодіння № 61 , унаслідок чого атмосферні опади з покрівлі попадають на територію суміжного домоволодіння і частково підтоплюють стіни будинку ОСОБА_2 (т.1, а.с.151-160), чим порушені вимоги ДБН 79-92 та ДБН 360-92.

Доводи апеляційної скарги, які стосуються переглянутої частини рішення (доречні доводи), про неврахування судом висновку експерта щодо можливості усунути порушення вимог ДБН 360-92 за умови забезпечення покрівлі необхідними інженерно-технічними засобами, які запобігатимуть стіканню атмосферних опадів із покрівель та карнизів на територію суміжних ділянок, не заслуговують на увагу як суперечні обставинам справи, нормам матеріального (ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України) та процесуального права (ст. 13 ЦПК України).

Так, у висновку експертизи № 219 від 21.01.2015 р. зазначено, що порушені вимоги ДБН 79-92 п.2.2. та ДБН 360-92 п.3.25. можливо усунути при умові забезпечення даної покрівлі необхідними інженерно-технічними заходами, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів даної будівлі на територію суміжних ділянок або перебудувати дах будинку в односкатний профіль.

За правилами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (принцип диспозитивності цивільного судочинства).

Оскільки предметом позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який не змінювався, є зобов`язання ОСОБА_1 не чинити їм перешкоди в користуванні жилим будинком і земельною ділянкою по АДРЕСА_2 саме шляхом переобладнання даху його будинку АДРЕСА_1 в односкатний профіль із водовідведенням у сторону його земельної ділянки, то запропонований експертом альтернативний варіант відновлення порушених прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виходить за межі заявлених останніми позовних вимог, а тому в силу приписів ст. 13 ЦПК України не міг розглядатися судом першої інстанції «apriori».

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та відповідно до положень ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а судове рішення у частині, що переглядається, без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив по суті спору правильне судове рішення, із додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 серпня 2015 р. у частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання влаштувати відведення атмосферних опадів залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 27 листоп ада 2019 р.

Судді: