Справа № 444/426/19
Провадження № 2/444/717/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 19.10.2013 року в Підліссянській сільській раді Жовківського району Львівської області (актовий запис № 04). Від подружнього життя у них народилася одна дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач жодного утримання синові не надає, а тому, позивачка змушена сама виховувати сина та дбати про придбання їжі, одягу та ін. Зазначає, що відповідач не цікавиться життям сина, його фізичним розвитком, здоров'ям. Вказує, що їй невідомо, чи відповідач працює, чи має якийсь заробіток, але зі слів односельців знає, що він їздить на роботу в м. Львів. У зв"язку із вищенаведеним позивачка звернулася до суду і просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., але не меше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме 18.02.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судовому засіданні вищенаведені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на підстави, наведені у позовній заяві. Просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідний платити аліменти на утримання дитини в тому розмірі, в якому просить позивачка.

Заслухавши думку позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Сторони зареєстрували шлюб 19.10.2013 року в Підліссянській сільській раді Жовківського району Львівської області (актовий запис № 04), що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 220685.

ОСОБА_3 народився 28.04.2015 року і його батьками є позивачка та відповідач, що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 450808.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Частинами 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд враховує, що відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі.

Судом встановлено, що дитина є здоровою, у власності майна не має, проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні; позивачка є здоровою, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має; відповідач є здоровим, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, однак є молодою особою працездатного віку, а від так взмозі сплачувати аліменти на утримання дитини.

Враховуючи те, що дитина проживає разом із матірю, знаходиться на її утриманні, доказів про те, що відповідач добровільно надає кошти на її утримання немає, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

Висновки суду про те, що відповідач має можливість виконувати обовязки по утриманню дитини, як це передбачено чинним законодавством, ґрунтується на матеріалах справи, оскільки останній є працездатною особою молодого віку.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

А тому, враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також вимоги ст.182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обовязок обох батьків на утримання дітей, а також те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, згідний сплачувати аліменти в тому розмірі, в якому просить позивач, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., але не меше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме 18.02.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька.

Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання та реєстрації: с. Зубейки, Жовківського району, Львівської області, ІПН НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання та реєстрації: с. Підлясся, вул. Підліссянська, 16, Жовківського району, Львівської області, ІПН НОМЕР_2), аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., але не меше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме 18.02.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів стягуваний в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання та реєстрації: с. Зубейки, Жовківського району, Львівської області, ІПН НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 768.40 грн., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення складено 22.03.2019 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.