Провадження № 2/582/96/19
Справа № 582/114/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"27" березня 2019 р.
Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Петен Я.Л.,
за участю секретаря Климась С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, с. Засулля, Недригайлівського району Сумської області, до ОСОБА_2, останнє відоме місце перебування: м. Київ, про розірвання шлюбу, -
В С Т А Н О В И В :
16 січня 2019 року позивач ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з якою проживає неповнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянином ОСОБА_4 Грузія, зареєстрований 01 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Недригайлівського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 10.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити, строк на примирення просила не надавати, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.7).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, у відповідності до ст. 128 ч. 11 ЦПК України є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду та не направив суду заяви про розгляд справи без його участі.
Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, яка про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.
Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.06.2010, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Недригайлівського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 10, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-БП № 052490 (а.с.7).
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БП № 110710 (а.с.8).
Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторонами будувати у подальшому сімейні стосунки, сторони втратили один до одного почуття поваги та любові і такі поновлювати не бажають, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.
10 листопада 1994 року Верховною Радою України ратифіковано Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, яка 14 квітня 1995 року набула чинності для України (далі - Конвенція).
Положення Конвенції спрямовані на забезпечення належного захисту прав і законних інтересів осіб, що проживають на територіях країн СНД та застосовуються у відносинах України з ОСОБА_4 Білорусь, Азербайджанською ОСОБА_4, ОСОБА_4 Узбекистан, Російською Федерацією, ОСОБА_4 Казахстан, ОСОБА_4 Таджикистан, ОСОБА_4 Вірменія, Киргизькою ОСОБА_4, ОСОБА_4 Молдова, Грузією та Туркменістаном.
Відповідно до статті 1 Конвенції громадяни кожної із її держав учасниць (далі Договірні Сторони), а також особи, що проживають на їхніх територіях, користуються на території всіх інших Договірних Сторін по відношенню до своїх особистих і майнових прав таким самим правовим захистом, як і власні громадяни даної Договірної Сторони.
Громадяни кожної Договірної Сторони, а також особи, які проживають на їхніх територіях, мають право вільно та безперешкодно звертатися до суду, прокуратури та інших установ кожної Договірної Сторони, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні та кримінальні справи, можуть бути їх учасниками, подавати клопотання, подавати позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих самих умовах, що і громадяни кожної Договірної Сторони.
Відповідно до пункту 2 статті 28 Конвенції якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а інший другої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.
Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії 1-БП № 052490 позивач є громадянином України, а відповідач є громадянином ОСОБА_4 Грузії (а.с. 8,9).
З урахуванням положень Конвенції, Закону України «Про міжнародне приватне право» та обставин справи, суд вважає за необхідне при вирішені справи застосувати норми національного законодавства України.
Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Положення зазначеної статті відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, відповідно до якої чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружитися і заснувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.
Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню.
Вимога про стягнення витрат по сплаті судового збору з відповідача на її користь, позивачем не заявлялась.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 206, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 24, 112, 113 СК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1, с. Засулля, Недригайлівського району Сумської області, до ОСОБА_2, останнє відоме місце перебування: м. Київ, про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянином ОСОБА_4 Грузія, зареєстрований 01 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Недригайлівського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 10, - розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду скарги.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України від 15.12.2017, до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повне рішення складене 27 березня 2019 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Я. Л. Петен