Справа № 310/2290/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22 березня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

встановив:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, який було уточнено, до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідно до укладеного договору б/н від 29 травня 2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. 08 липня 2015 року позичальник ОСОБА_3 померла. Відповідно до чинного законодавства спадкоємці померлого мали право подати заяву про прийняття або відмову від спадщини у строк з 08 липня 2015 року по 08 січня 2016 року. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України 07 грудня 2016 року позивачем до Бердянської державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора. Із відповіді нотконтори, отриманої позивачем 25 січня 2017 року, вбачається, що спадкоємці померлої ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачений законодавством шестимісячний строк від дня відкриття спадщини, тому вважаються такими, що прийняли спадщину до складу якої, у тому числі, входять кредитні зобовязання померлої позичальниці, тобто спадкування обовязків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивач зазначив, що згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 15 лютого 2017 року банком до спадкоємців було направлено лист-претензію, в якому позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій відповідачами виконано не було. Станом на дату смерті ОСОБА_3 її заборгованість за кредитним договором б/н від 29 травня 2007 року становить 12 095,76 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається із наступного: 115,96 грн. тіло кредиту, 6 375,20 грн. проценти за користування кредитом, 5 604,60 грн. - пеня. На підставі ч. 1 ст. 1282 ЦК України позивач просив стягнути вказану заборгованість з відповідачів.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив та заперечень проти позову не надали.

Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до укладеного із ПАТ КБ «ПриватБанк» договору б/н від 29 травня 2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

Позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі, надав спадкодавцю картку та кредитні кошти. ОСОБА_3 не сплачувала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності із ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свої зобовязання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 допущені порушення зобовязання за кредитним договором, і на день її смерті сума заборгованості з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості становить 12 095,76 грн., яка складається із наступного: 115,96 грн. тіло кредиту, 6 375,20 грн. проценти за користування кредитом, 5 604,60 грн. - пеня.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 329471, виданого 09 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, 08 липня 2015 року ОСОБА_3 померла.

Аналіз норм ст.ст. 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим обєктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно (право володіння, користування).

За змістом ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику про спадкування» судам розяснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст. 625 цього Кодексу.

07 грудня 2016 року позивачем до Бердянської міської державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора від 29 листопада 2016 року, відповідно до якої ПАТ КБ «ПриватБанк» просило повідомити, чи заводилась спадкова справа після померлої ОСОБА_3, включити кредиторські вимоги позивача в спадкову масу та повідомити спадкоємців померлої про наявність заборгованості перед банком в розмірі 12 095,76 грн.

21 серпня 2018 року завідуючою Бердянської держнотконторою ОСОБА_4 на запит суду було направлено відповідь, з якої вбачається, що спадкоємці померлої ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк».

15 лютого 2017 року позивачем на адресу ОСОБА_1 було направлено лист-претензію про сплату вищевказаної заборгованості.

Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

У відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів спадкової справи № 625/2016 до майна померлої ОСОБА_3 вбачається, що її заведено на підставі претензії кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» до спадкоємців померлої. Будь-які спадкоємці померлої до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявами про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття не звертались.

Підписуючи анкету-заяву, місцем свого проживання ОСОБА_3 зазначила квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

З паспорта відповідача ОСОБА_1 серії СЮ 405904 вбачається, що його місце проживання також зареєстровано за вищевказаною за адресою.

Відповідно до інформації відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 13 грудня 2018 року № 6445 станом на 08 липня 2015 року за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Північна (Морозова), 3в, кв. 52 були зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Оскільки зі смертю боржника зобовязання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у справі від 12 квітня 2017 року № 6-2962цс16.

В судовому засіданні було встановлено, що зобовязання спадкодавицею ОСОБА_3 виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Позивачем направлялась претензія спадкоємцям, які вимоги кредитора не задовольнили.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобовязань спадкодавицею ОСОБА_3 за кредитним договором та не задоволення вимог кредитора відповідачами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 12 095,76 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 762 грн. (платіжне доручення від 05.03.2018 року).

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 629, 1054, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП не відомий (Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Північна (Морозова), 3в, кв. 52), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП не відомий (Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Північна (Морозова), 3в, кв. 52) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рахунок № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат)) заборгованість за кредитним договором б/н від 29 травня 2007 року у розмірі 12 095 (дванадцять тисяч девяносто пять) грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП не відомий (Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Північна (Морозова), 3в, кв. 52) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рахунок № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат)) судовий збір в розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одна) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП не відомий (Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Північна (Морозова), 3в, кв. 52) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рахунок № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат)) судовий збір в розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одна) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 березня 2019 року.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду

Запорізької області ОСОБА_5