ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року м. Київ

справа № 760/16342/18

провадження № 22-ц/824/5152/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Мельника Я.С., Сержанюка А.С.

при секретарі - Аверковій А.І.

сторони :

позивач - ОСОБА_1 (відповідач за зустрічним позовом)

відповідач - ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року у складі судді Букіної О.М., повний текст складений 19.12.2018 року,

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов'язання не чинити перешкоди та вселення.

У грудня 2018 року ОСОБА_2 також звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року зустрічну позовну заяву залишено без руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що з метою забезпечення їй доступу до правосуддя, суд повинен був врахувати її доводи про неможливість встановити точну ціну позову та те, що нею сплачено мінімальний розмір судового збору за подання позову до суду. Крім того, встановивши максимальний розмір судового збору суд не врахував її майновий стан.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Залишаючи без руху позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, зокрема, позивачем за зустрічним позовом не надано квитанції про внесення на депозит суду грошової компенсації вартості 1/4 частини спірної квартири, не сплачено судовий збір, не зазначено ринкової вартості 1/4 частини квартири та не зазначено посилань на докази в підтвердження можливої попередньої оцінки спірного майна. Суд встановив, що сплаті підлягає судовий збір у розмірі 8 810 грн. за вимогу майнового характеру.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.13 ст. 353, ст. 367 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1, а також вселити його в дану квартиру.

В свою чергу, ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якому просила припинити право спільної часткової власності останнього на 1/4 частку двокімнатної квартири загальною площею 42,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/4 частку вказаної квартири.

Таким чином, ОСОБА_2 заявлено вимоги якмайнового характеру (визнання права власності) так і немайнового характеру (припинення права власності).

Відповідно до п.п.3, 9 ч. 3 та ч.4 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Крім того, в позовній заяві зазначається попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Матеріали справи свідчать про те, що при подачі зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 не сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру, не визначена ціна позову, а також не надано квитанції про внесення на депозит суду грошової компенсації вартості 1/4 частини спірної квартири.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 ЦПК України суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов'язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ч.2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Законом України «Про судовий збір» встановлені ставки судового збору. Зокрема ст. 4 встановлено, що судовий збір за подання до суду фізичною особою заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 704,80 грн. та не більше 8810 грн.

Таким чином оскільки предметом позовних вимог є нерухоме майно - 1/4 квартири загальною площею 42,1 кв.м, а ціна позову позивачем за зустрічним позовом не визначена, суд першої інстанції правильно попередньо визначив розмір судового збору у відповідності до вимог цивільно-процесуального закону.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що зустрічна позовна заява ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху, оскільки нею не сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру, не визначена ціна позову та не надано квитанції про внесення на депозит суду грошової компенсації вартості 1/4 частини квартири.

У разі надання ОСОБА_2 звіту щодо вартості спірного майна, вона має право сплатити судовий збір, виходячи з розміру нерухомого майна згідно зі звітом суб'єкта оціночної діяльності.

Доводи апеляційною скарги щодо скрутного матеріального становища позивача за зустрічним позовом, у даному випадку, можуть розглядатись судом першої інстанції як підстава для зменшення, розстрочення сплати судового збору, або звільнення від його сплати за умови подання до суду відповідного клопотання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду в частині визначення розміру судових витрат постановлена з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду в частині, що не стосується визначення розміру судових витрат, не переглядалась.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року в частині визначення розміру судових витрат залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді :