Провадження № 2/761/2821/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі Савлук І.М.,

за участі

представника позивача Куценко І.А.

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 25 червня 2012 року ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, натомість відповідач не виконує належним чином взяти на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 14296 грн. 72 коп., яка складається з наступного: 1513 грн. 14 коп. - заборгованість за кредитом; 11626 грн. 59 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована складова); 656 грн. 99 коп. - штраф (процентна складова).

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути вищевказаний розмір заборгованості за кредитним договором.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що нею дійсно було підписано Анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, однак на інших умовах, зокрема щодо процентної ставки. Так, позивачу було видано кредитну картку для розрахунків з можливістю взяття кредиту під 5% річних, а не 36% як зазначається банком, також умовами кредитування не було передбачено штрафних санкції, що н даний час заявлені до стягнення. Таким чином позивач не підписувала умов та правил банківських послуг, на які посилається позивач. Наданий позивачем до матеріалів позовної заяви розрахунок заборгованості за договором не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами у справі, оскільки по суті є калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір своїх вимог.

Окрім того, у відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що банком були заявлені позовні вимоги поза межами строку позовної давності, а тому просить суд застосувати в спірних правовідносинах позовну давність.

В судове засідання з'явився представник позивача, який позов підтримав та порсив суд його задовольнити.

Представник відповідача, який з'явився в судове засідання, заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши учасників справи, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено.

25 червня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладено договір б/н, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до наданого розрахунку, станом на 31 травня 2017 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 14296,72 грн. та складається з: 1513,14 грн. - заборгованість за кредитом; 11626,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 656,99 грн. - штраф (процентна складова).

На даний час відповідач свої обов'язки за договором не виконав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із вимогами ч.1-3 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 25 червня 2012 року та Довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та шляхом підписання зазначених письмових документів, а також скріплення їх печаткою юридичної особи - позивача.

Відповідно до змісту підписаної сторонами Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 25 червня 2012 року відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту оплати винагороди банку.

Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та Правил, банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не менш як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.4.9 цього договору

У відповідності до п. 1.1.7.12 Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Проте, які саме Умови та Правила були чинними на момент укладення договору, з якими був ознайомлений відповідач при підписанні заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, позивачем не доведено. Не надано будь-яких відомостей про номер карткового рахунку, дати вручення картки відповідачу, повідомлення йому пін-коду, строку дії картки саме за цим позовом та наданим розрахунком заборгованості.

Разом з тим, оригінал такої заяви до суду надано не було. У зазначеній копії анкети - заяви відсутні дані про те, яка банківська картка була видана, строк її дії, який рахунок відкрито на ім`я позичальника, не зазначено кредитний ліміт та строк дії картки. Із даної заяви вбачається, що пам`ятка клієнта, яка є невід`ємною частиною договору відповідачу не видавалася. Виписки з рахунку, у випадку, якщо він був відкритий на ім`я відповідача до позовної заяви не додано.

Зазначені обставини є підставою для відмови в задоволенні позову, що також узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, що викладені в постановах від 07 червня 2018 року у справі № 755/17553/16, від 18 жовтня 2018 року у справі №492/1149/16-ц.

Враховуючи викладене, судом не вбачається достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог у зв'язку з їх недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 526, 549, 610, 624, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: