Номер провадження: 22-ц/813/3633/19
Номер справи місцевого суду: 523/5538/16-ц
Головуючий у першій інстанції Бабаков В.П.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Друганової В.А.,

представника АТ «Українська залізниця» - Саджинського Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні спільну заяву сторін про визнання мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання недійсною додаткової угоди до контракту, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2018 року,

встановив:

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано наказ № 360/ОС від 13.04.2016 року на підставі якого ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника пасажирського поїзду ПАТ «Українська залізниця».

Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 234013 грн. 77 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з 14.04.2016 року по 26.10.2018 року включно.

Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь держави 640 грн. судового збору.

В частині поновлення на роботі допущено негайне виконання рішення суду.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Українська залізниця» ставить питання про скасування рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2018 року, та постановлення нового, про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, 28.11.2019 року до суду апеляційної інстанції від сторін надійшла спільна заява про затвердження мирової угоди (т.2, а.с. 70-71), яка укладена ними на наступних умовах:

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 . з однієї сторони,та

ВІДПОВІДАЧ: Акціонерне товариство «Українська залізниця», , в особі заступника директора філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» Лебедєва Жана Вячеславовича, діючого на підставі довіреності від 18.07.2019, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О.В., зареєстрованої в реєстрі за № 5027, та в особі заступника директора філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» Крята Дмитра Анатолійовича, діючого на підставі довіреності від 07.10.2019р., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурашковською О.С., зареєстрованої в реєстрі за № 4926, з другої сторони,

з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок, керуючись ст.ст. 49, 207 ЦПК України, домовились про укладення Мирової угоди на наступних умовах:

1. Відповідач, АТ «Українська залізниця» зобов`язується скасувати наказ № 360ЮС від 13.04.2016 року, на підстав якого ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України та поновити ОСОБА_1 на посаді начальника пасажирського поїзду АТ «Українська залізниця» з 13.04.2016 року, у десятиденний строк з моменту затвердження судом мирової угоди та укласти з нею контракт в день поновлення на роботі строком на 5 (п`ять) років.

2. Відповідач зобов`язуються виплатити суму в розмірі: 234013 грн. 77 коп. - середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з 14.04.2016 року по 26.10.2018 року включно.

3. Позивачка ОСОБА_1 надалі відмовляється від майнових претензій до АТ «Українська залізниця» щодо відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період розгляду апеляційної скарги АТ «Українська залізниця» на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 26 жовтня 2018 року, а також ОСОБА_1 надалі відмовляється від майнових претензій до АТ «Українська залізниця» щодо індексації стягнутої суми грошових коштів в розмірі: 234013 грн. 77 коп. - середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з 14.04.2016 року по 26.10.2018 року включно.

Крім того, сторонами зазначено, що правові наслідки, у разі затвердження судом мирової угоди, сторонам відомі.

Перевіривши законність і обґрунтованість спільної заяви сторін, заслухавши доповідача, доводи сторін та їх представників, колегія суддів дійшла висновку про необхідність затвердження мирової угоди, виходячи з наступних підстав.

Колегія суддів виходить із того, що мирова угода відповідає дійсним намірам сторін, не є фіктивною та удаваною, сторони свідчать, що після підписання та виконання цієї мирової угоди вони не матимуть ніяких взаємних зобов`язань та претензій щодо одна до одної.

Судові витрати понесені сторонами відносяться на їх рахунок.

Про наслідки затвердження судом морової угоди і закриття у зв`язку з цим провадження у справі, які передбачені ст. 207 ЦПК України, а саме, про те, що повторне звернення до суду по спору між тими ж сторонами, про той самий предмет спору та по тим самим підставам не допускається, сторони ознайомлені.

Сторонам роз`ясненні наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбаченні ст. 255 ЦПК України. Умовами мирової угоди передбачені наслідки для сторін у разі її невиконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Частиною 2 цієї статті передбачено, що якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне затвердити мирову угоду та визнати нечинним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2017 року і закрити провадження у цивільній справі.

Керуючись ст.ст. 207, 208, п.5 ч.1 ст. 255, п.2 ч.1 ст. 256, ст. 373, п.3 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Українська залізниця» на наступних умовах:

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 . з однієї сторони, та

ВІДПОВІДАЧ: Акціонерне товариство «Українська залізниця», , в особі заступника директора філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» Лебедєва Жана Вячеславовича, діючого на підставі довіреності від 18.07.2019, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О.В., зареєстрованої в реєстрі за № 5027, та в особі заступника директора філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» Крята Дмитра Анатолійовича, діючого на підставі довіреності від 07.10.2019 посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурашковською О.С., зареєстрованої в реєстрі за № 4926, з другої сторони

з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок, керуючись ст.ст. 49, 207 ЦПК України, домовились про укладення Мирової угоди на наступних умовах:

1. Відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця» зобов`язується скасувати наказ № 360ЮС від 13.04.2016 року на підстав якого ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України та поновити ОСОБА_1 на посаді начальника пасажирського поїзду Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 13.04.2016 року, у десятиденний строк з моменту затвердження судом мирової угоди та укласти з нею контракт в день поновлення на роботі строком на 5 (п`ять) років.

2. Відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця» зобов`язуються виплатити суму в розмірі: 234013 грн. 77 коп. (двісті тридцять чотири тисячі тринадцять гривень 77 копійок)- середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з 14.04.2016 року по 26.10.2018 року включно.

3. Позивачка ОСОБА_1 надалі відмовляється від майнових претензій до Акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 26 жовтня 2018 року, а також ОСОБА_1 надалі відмовляється від майнових претензій до Акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо індексації стягнутої суми грошових коштів в розмірі: 234013 грн. 77 коп. (двісті тридцять чотири тисячі тринадцять гривень 77 копійок) - середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з 14.04.2016 року по 26.10.2018 року включно.

Визнати нечинним рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2018 року.

Закрити провадження у цивільній справі № 523/5538/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання недійсною додаткової угоди до контракту, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Роз`яснити учасникам справи, що після закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.12.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра