Провадження № 2-п/643/67/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретарів Леонтьєвої І.І., Горборукової М.О.

представника заявника ОСОБА_1

представника позивача адвоката Чайковської А.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Харківська міська рада, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 липня 2016 р., ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені. Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . Знято ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнуті з ОСОБА_3 , податковий номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , податковий номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , податковий номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору по 162 грн. 40 коп. з кожного.

07.05.2019. відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 18 липня 2016 р., в якій просить поновити їй строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Московського районного суду м.Харкова від 18 липня 2016 року по цивільній справі №643/17783/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку; переглянути заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 18 липня 2016 року по цивільній справі №643/17783/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання осіб такими., що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку; відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про визнання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняття ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3 ; стягнути з позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на її, ОСОБА_4 користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень; стягнути з позивача ОСОБА_7 на її, ОСОБА_4 користь 15000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди; стягнути з позивача ОСОБА_7 на її, ОСОБА_4 користь сплачений судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 384,20 гривень. В обгрунтування заяви посилалася на ті обставини, що із вказаним рішенням відповідачі по справі не погоджуються, вважають рішення суду необгрунтованим. На момент винесення оскаржуваного судового рішення і станом на сьогодні, квартира АДРЕСА_1 в порядку безоплатної приватизації державного житлового фонду у приватну власність не передана, що підтверджується Інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від. 25.04.2019 року №164954930. У квартирі АДРЕСА_1 , станом на сьогодні зареєстровані: ОСОБА_2 (позивач); ОСОБА_8 (з 09.06.20'17 року); ОСОБА_9 (з 09.06.2017 року); ОСОБА_10 (з 09.06.2017 року). У цій же квартирі до 2016 року були також зареєстровані: заявник, ОСОБА_4 , та її діти - ОСОБА_5 , ОСОБА_11 . Про існування вказаного судового рішення, так само, як і про факт зняття заявника та її дітей з реєстрації за вказаною адресою, дізналася лише весною 2019 року, у зв`язку із відсутністю у списках виборців на чергових всеукраїнських президентських виборах і уточнивши надалі вказану інформацію у Центрі надання адміністративних послуг Московського району, отримавши Довідку від 27.03.2019 року про зареєстрованих у житловому приміщенні (про склад сім`ї).

Жодної кореспонденції із Московського районного суду м.Харкова, так само як і копії заочного рішення від 18.07.2016 року за адресою реєстрації на той момент ( АДРЕСА_2 ) взагалі не отримували. У своїй позовній заяві позивач - ОСОБА_2 посилається на те, що відповідачами не сплачувалися витрати на комунальні послуги та обслуговування житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 . Твердження позивача взагалі не відповідають дійсності, так як протягом всього часу реєстрації відповідачів за вказаною адресою, як заявником, так і її дітьми сплачувалися кошти на комунальні послуги, що надавалися за вказаною адресою, що підтверджується оригіналами платіжних квитанцій за 2015-2018 роки. На квитанціях наявні підписи саме відповідачів по справі, хоча особові рахунки були оформлені спочатку на вітчима заявника - ОСОБА_12 , а після його смерті - на позивача - ОСОБА_2 . Сплата комунальних послуг на утримання квартири АДРЕСА_4 продовжувалася з боку відповідачів і після ухвалення оскаржуваного рішення у липні 2016 року, так як між позивачем та відповідачами існувала домовленість про часткову сплату комунальних послуг на утримання вказаної квартири від усіх членів сім`ї наймача квартири - ОСОБА_12 , а у подальшому ОСОБА_2 Протягом всього часу реєстрації відповідачами регулярно отримувалася поштова кореспонденція, в тому числі, офіційна. В якості свідків в ході розгляду справи у судових засіданнях 27.05 та 30.06.2016 року були викликані та допитані: сама позивач ОСОБА_2 , сусіди позивача ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та брат заявника ОСОБА_15 . Вважає, що показання свідків не відповідають дійсності. Щодо необхідності відшкодування моральної шкоди, спричиненої діями позивача ОСОБА_2 зазначила, що заявник так само, як і ОСОБА_5 та ОСОБА_16 позбавлені права на житло в результаті визнання їх такими в судовому порядку оскаржуваним рішенням суду та діями позивача, що передували його ухваленню. Заявником неодноразово підіймалася тема необхідності приватизації спірної квартири АДРЕСА_4 із позивачем, однак довгий час (до вчинення позивачем дій на примусове зняття відповідачів з реєстрації) ОСОБА_2 не бажала навіть слухати її доводи, на думку заявника, навмисно створюючи передумови позбавлення її та дітей місця реєстрації та можливості у подальшому взяти участь у приватизації займаної квартири. Крім того, 22 квітня 2019 року нею, ОСОБА_4 , було укладено Договір про надання правової допомоги б/н від 22.04.2019 року з адвокатом Вінаковим А.В., який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2010, виданого на підставі Рішення Ради адвокатів Харківської області №98 від. 17.08.2016 року. Так, на підставі Договору про надання правової допомоги адвокатом Вінаковим ОСОБА_17 .В. було вчинено наступні дії: правовий аналіз матеріалів цивільної справи №643/17783/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку; правовий аналіз оскаржуваного заочного рішення Московського районного суду м.Харкова від 18.07.2016 року у цивільній справі №643/17783/15-ц; пошук судової практики та позицій ЄСПЛ із подібних правовідносин; збір доказової бази для підготовки заяви про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2016 року у цивільній справі №643/17783/15-ц; складання заяви про перегляд заочного рішення Московського районного суду м.Харкова від 18.07.2016 року у цивільній справі №643/17783/15-ц. Вищевказані дії були вчинені адвокатом ОСОБА_18 та прийняті нею, ОСОБА_4 , згідно Акту прийому-передачі послуг із надання правової допомоги згідно з Договором про наданим правової допомоги б/н від, 22.04.2019 року та відповідно до Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги їхня вартість склала 3000 гривень, яку заявник сплатила у повному обсязі (а.с. 129-143).

Представник заявника Денисенко І.І., яка діє на підставі виданої довіреності, в судовому засіданні підтримала заяву про скасування заочного рішення суду та просила заяву задовольнити у повному обсязі. Крім того, підтвердила, що відповідач ОСОБА_4 мешкає в квартирі АДРЕСА_5 , яка їй належить на праві власності та придбана за її кошти та кошти її матері позивача ОСОБА_2 . Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_19 у 2015-2016 роках фактично постійно проживали в м. Києві, перебуваючи у відрядженні.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Чайковська А.В. в судовому засіданні заперечувала проти заяви про скасування заочного рішення суду та надала відзив на заяву, в якому зазначила, що усі твердження заявників не обґрунтовуються належними доказами. Факти, які наводять відповідачі підтверджуються лише твердженням самих відповідачів, які є заінтересованими особами у розгляді справи. Заявники додають до заяви копію відповіді комунального закладу охорони здоров`я від 17.06.2019 року. Однак, відповідно до цієї довідки встановлено лише факти того, що ОСОБА_15 знаходився на лікуванні. Вказані обставини не є предметом розгляду справи і жодним чином не підтверджують факт проживання відповідачів за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідачі наводять аргументи, що ними нібито сплачувались комунальні послуги та додають квитанції про сплату комунальних послуг. Однак, аналіз доданих до заяви квитанцій дозволяє встановити, що платниками у квитанціях, визначені ОСОБА_2 або ОСОБА_12 . Єдиною квитанцією, яка містить прізвище платника ОСОБА_3 є сплата за гарячу воду за березень 2013 року, яка не може підтверджувати факт проживання заявника у 2015-2016 роках. Крім того, відповідачі стверджують про нібито регулярне отримання поштової кореспонденції, у тому числі офіційної за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, вказані доводи є не підтвердженими. Як докази отримання кореспонденції заявник наводить лист від страхової компанії «АХА Страхування» від 07.06.2016 року та копію конверту. Однак, конверт, направлений за адресою реєстрації відповідача, не свідчить про отримання його заявником та не свідчить про проживання у спірній квартирі. Крім того, відповідно до доданого листа страхова компанія, в якій застрахований транспортний засіб відповідача, знаходиться в місті Києві, що опосередковано доводить місце проживання заявника в місті Києві. Іншим доказом отримання кореспонденції відповідачі вважають конверт, направлений на спірну адресу відділом державної виконавчої служби. Однак, відсутні підтвердження, що цей лист було отримано саме відповідачем у справі. Щодо доданих до листа документів виконавчого провадження, то вони не можуть підтверджувати факт проживання відповідача у житловому приміщенні, оскільки державні органи направляють кореспонденцію на адресу реєстрації, яка не заперечується позивачем. До заяви додані дві довіреності на представництво інтересів заявників. Обидві довіреності, видані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, що також опосередковано підтверджує проживання заявників в місті Києві. До заяви також додається копія паспорта та свідоцтво про розірвання шлюбу ОСОБА_3 . Орган державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво є відділ державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Відповідно до доданої копії паспорту ОСОБА_5 можна встановити наявність відмітки про реєстрацію шлюбу, який було зареєстровано органом реєстрації міста Києва. Наведене також опосередковано підтверджує проживання заявників в місті Києві. Щодо квитанції про сплату адміністративного штрафу, то відмітка про оплату містить штамп, у якому наявні відомості про місто Київ, тому зазначений документ також не може свідчити про те, що відповідачі проживають за спірною адресою. У заяві зазначається, що свідки начебто «помилково вказують». Однак, свідки у справі давали свідчення під присягою, були попереджені про кримінальну відповідальність, давали чіткі та обгрунтовані пояснення, тому твердження заявника про неправдивість пояснень свідків є необгрунтованим та нічим не підтверджені. Відповідачі посилаються на нібито наявність у квартирі придбаних ними речей. На підтвердження вказаного, до заяви додані витяг з інструкції по експлуатації холодильника, товарний чек № 180. Вказані документи можуть підтверджувати лише факт придбання певною особою товару. В документах не встановлено ким придбавались товари. Крім того, вказані документи не можуть підтверджувати те, що товари знаходяться у квартирі за місцем проживання позивача. Щодо твердження заявника про придбання кухонних меблів, меблів у кімнати за її особисті кошти, то вони не підтверджені жодними документами у справі. Заявником додана копія платіжного доручення на суму 1832.85 гривень. У заяві зазначається, що були придбані міжкімнатні двері та платником виступила ОСОБА_4 . Однак, вказане не відповідає дійсності, оскільки вказаний товар відповідно до наданих документів було ОСОБА_20 . Дійсно, заявником було додано квитанцію про оплату ОСОБА_21 1832,85 грн., однак, чек не містить переліку товару, який було придбано, тому не може бути належним підтвердженням, викладених заявником фактів. Відповідач також посилається, щодо засвідчення нею факту смерті ОСОБА_12 , однак жодних доказів вказаного факту не наводить. Заявлена моральна шкода не підтверджена документально та є необгрунтованою. Позивач заперечує щодо її задоволення, у зв`язку із тим, що відповідачі не з`являлись до суду, незважаючи на неодноразові повідомлення їх судом, не повідомляли про зміну своєї адреси та своїми діями призвели до необхідності звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Заперечує щодо стягнення витрат на правову допомогу. На їх думку, перелік наданих послуг містить дублювання, оскільки правовий аналіз матеріалів справи, у якому міститься рішення Московського районного суду м. Харкова сам по собі включає і правовий аналіз самого оскаржуваного рішення. Щодо збору доказової бази наголошують, що до заяви не надано жодного адвокатського запиту з метою отримання інформації, а опис документів, які надані адвокату довірителем є частиною складання заяви про перегляд рішення. Вважають, що відповідачами не надано жодного доказу їх проживання у спірній квартирі на час винесення рішення. Доводи відповідачів є надуманими та не підтверджені жодними обґрунтованими доказами. Водночас, надані документи відповідачами навпаки свідчать про їх не проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 222-226). Крім того зазначила, що представник відповідача в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_16 мешкали в м. Києві. ОСОБА_4 так і мешкає в належній їй квартирі АДРЕСА_6 . В задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду просила відмовити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 направили суду заяви, в яких заяву про перегляд заочного рішення суду підтримали, просили розглядати справу за їх відсутності (а.с.214-215, 216-217).

Третя особа Харківська міська рада про час та місце розгляду заяви повідомлені своєчасно та належним чином, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та надані сторонами докази, вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з повідомленням відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області від 08.10.2015 р., відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 27-29).

За відомою адресою місця реєстрації, а також за місцем проживання в кв. АДРЕСА_6 , відповідачам направлялися відповідні документи з викликом у судові засідання, призначені на 10.00 год. 10.02.2016 року, 11.00 год. 30.03.2016 р., 11.00 год. 27.05.2016 р., 14.30 год. 30.06.2016 року, 10.30 год. 18.07.2016 року, які повернулися за закінченням терміну зберігання (а.с. 33, 34, 38, 41-43, 65-67, 95-97, 111-113).

Таким чином, суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи та мали можливість скористатися своїми правами.

Копія заочного рішення суду від 18 липня 2016 року направлялася відповідачам 25.07.2016 року також за двома відомими адресами, які теж повернулися за закінченням терміну зберігання (а.с. 123-125).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 з матеріалами справи ознайомлена в повному обсязі 15.04.2019 року (а.с. 128).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим поновити ОСОБА_4 строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення від 18.07.2016 року у справі № 643/17783/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Харківська міська рада, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку

При цьому суд вважає, що відповідач ОСОБА_4 і при розгляді заяви про перегляд заочного рішення не надала докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Харківська міська рада, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку суд залишає без задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 287, 288 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_4 строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2016 року у справі № 643/17783/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Харківська міська рада, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Харківська міська рада, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що вона має право оскаржити заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2016 року в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повна ухвала суду складена 27 листопада 2019 року.

Суддя Харченко А.М.