Головуючий у 1-й інстанції Шиян В.В.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Биліни Т.І., Принцевської В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 січня 2019 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2013 року у справі №265/8259/13-ц,-

в с т а н о в и в:

Наказом Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2013 року з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які проживають у АДРЕСА_1, у солідарному порядку, на користь КП «Комунальник» було стягнуто заборгованість за користування послугами з вивезення сміття та розміщення твердих побутових відходів в сумі 1106,31 грн., а також судові витрати.

14 січня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування вищезазначеного судового наказу. В обґрунтування заяви зазначає, що її дошлюбне прізвище «ОСОБА_1». Із стягнутою сумою боргу вона не згодна, оскільки стягувачем, було пропущено строк позовної давності. Крім того, просить поновити строк на подачу заяви про скасування судового наказу, оскільки судовий наказ вона отримала приблизно 26 грудня 2018 року і до цього часу вона не знала про його існування. Також вона не є досвідченою у сфері юриспруденції, що змусило її відшукувати кваліфіковану юридичну допомогу, що у свою чергу було ускладнено новорічними святами.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 січня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку подання заяви про скасування наказу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2013 року у справі № 265/8259/13-ц. Заяву ОСОБА_1 про скасування зазначеного наказу повернуто заявнику. Повернуто ОСОБА_1 судовий збір в сумі 92,65 грн.

Відмовляючи у поновленні строку на подання заяви про скасування наказу та повертаючи заяву про скасування зазначеного наказу заявнику суд виходив з того, що процесуальний строк на подання боржником відповідної заяви сплив, а обставини, на які посилається ОСОБА_1, як на підставу для поновлення пропущеного строку, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не свідчать про її обмеження об'єктивними і непереборними обставинами у зверненні до суду у передбачений законом строк та є надуманими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 січня 2019 року та відкрити провадження за заявою про скасування судового наказу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона людина юридично не обізнана та з цієї причини не могла самостійно скласти заяву про скасування судового наказу, зайнялася пошуком юриста, який дав би їй юридичну допомогу щодо складання заяви, але її пошуки були утрудненні новорічними святами, які є державними, а дні їх святкування не є робочими. Крім того, заважала їй хвороба, яка почала прогресувати до новорічних свят і закінчила свою течу по їх завершенню. З цих причини нею пропущений строк на подачу заяви про скасування судового наказу.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Письмові відзиви на апеляційну скаргу на час розгляду справи не надано.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В заяві, яка подана до суду першої інстанції 14 січня 2019 року про скасування судового наказу, ОСОБА_1 зазначила, що копію судового наказу вона отримала у суді приблизно 26 грудня 2018 року.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що копію судового наказу, заявником ОСОБА_1 було отримано 17 грудня 2018 року, про що свідчить власноруч написана нею розписка про отримання копії зазначеного судового наказу (а.с.19).

Докази, які б підтверджували отримання заявником ОСОБА_1 судового наказу саме 26 грудня 2018 року, як це зазначає ОСОБА_1 у своїй заяві, у матеріалах справи відсутні.

Постановляючи ухвалу про відмову у поновленні строку подання заяви про скасування наказу та повернення заяви про скасування наказу заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що обставини на які посилається ОСОБА_1, як на підставу для поновлення пропущеного процесуального строку, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не свідчать про її обмеження об'єктивними і непереборними обставинами у зверненні до суду у передбачений законом строк та на переконання суду, є надуманими.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у поновленні строку подання заяви про скасування судового наказу та повернення даної заяви заявнику, які обґрунтовані тим, що посилання ОСОБА_1, як на підставу для поновлення пропущеного процесуального строку, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не свідчать про її обмеження об'єктивними і непереборними обставинами у зверненні до суду у передбачений законом строк.

Згідно із ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Частиною 2 ст.171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою ст.170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена згідно вимог чинного процесуального законодавства та не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі, оскільки на момент отримання копії судового наказу, а саме 17 грудня 2018 року, новорічні свята, які б могли утруднити пошуки юридичної допомоги або утруднити складання заяви про скасування судового наказу, в країні ще не настали, а тому вона мала достатньо часу, щоб вирішити це питання та подати заяву про скасування судового наказу у строк, передбачений законодавством України.

Із заявою щодо продовження відповідного процесуального строку заявниця до суду не зверталася.

Щодо посилання апелянта на хворобу, яка почала прогресувати до новорічних свят і закінчила свою течу по їх завершенню, то відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України, ці доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки звертаючись до суду першої інстанції із заявою про скасування судового наказу ОСОБА_1 на дану причину пропуску процесуального строку для його поновлення або продовження не посилалась.

Враховуючи, що копію судового наказу заявником було отримано 17 грудня 2018 року, строк для подання ОСОБА_1 заяви про скасування судового наказу сплив 03 січня 2019 року. Вказані в апеляційній скарзі обставини, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції не є об'єктивними та непереборними обставинами.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, оскільки постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 21 березня 2019 року.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: Т.І. Биліна

В.П. Принцевська