Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/419/19

20 березня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача-адвоката: ОСОБА_2

представника відповідача -адвоката: ОСОБА_3

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 12.03.2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №62.

В шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею.

На даний час вона з відповідачем проживають окремо. Неповнолітня дочка ОСОБА_5 проживає з нею. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, не бере участі в її вихованні. Вона з дитиною проживає в будинку своїх батьків, не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною. ЇЇ доход є мізерним та не достатнім для утримання дитини, зокрема здійснювати придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо.

Відповідач займається міжнародними перевезеннями, має високий нерегулярний дохід. А тому, вважає що він має можливість надавати допомогу на утримання дитини в сумі 2500, 00 грн., що буде достатнім для фізичного та духовного розвитку дитини. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхньої дитини, не має.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2019 р. по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду.

12.03.2019 року через канцелярію суду відповідач подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали частково з підстав, зазначених в позовній заяві, просять суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмір 1600,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак заперечує проти розміру аліментів, вказаного позивачем, оскільки на адресу надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги визнає частково.

Зазначає, що з березня 2018 року по лютий 2019 року відповідач добровільно щомісячно перераховував позивачу кошти на утримання їх неповнолітньої дитини в сумі 1006,00 грн. На даний час відповідач не має постійного місця роботи, проживає з батьками, які є похилого віку. Крім того, його батько являється інвалідом 3 групи та потребує постійного догляду. На даний час враховуючи відповідача матеріальне становище, він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, вказаному позивачем. Просить визначити аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі не більшому 1000,00 грн. щомісячно.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що сторони зареєстровали шлюб 12.03.2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №62 (а.с. 3).

В шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4).

Згідно довідки про склад сімї позивача виданої Краснянською сільською радою за № 74/02.2-19 від 15.02.2019 року, акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача, складеного депутатом Краснянської сільської ради вбачається, що позивач на даний час проживає разом з неповнолітньою дитиною в с.Красна по вул. В.Левицького, 25, в будинку батьків, тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, перебуває в важкому матеріальному становищі. (а.с. 5-6).

Як вбачається з письмових документів, наданих відповідачем, він проживає в будинку своїх батьків, батько позивача ОСОБА_6 є інвалідом 3 групи, що стверджується копією довідки МСЕК від 16.11.2017 року, згідно копії трудової книжки та довідки Краснянської сільської ради від 05.03.2019 року за № 685 не працює, згідно платіжних доручень від 29.03.2018 року по 19.02.2019 року добровільно перераховує кошти позивачу на утримання неповнолітньої дочки (а.с. 16-30).

Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому може надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч 1. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою судового доказування є всебічне, повне, об'єктивне з'ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов'язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд.

У зазначеній нормі закріплюється головний елемент змагального початку цивільного процесу: кожній заінтересованій особі слід довести факти, які обґрунтовують її юридичну позицію.

Обов'язки сторін з доказування розподіляються таким чином: позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову.

Доводи відповідача про те, що при визначені розміру аліментів слід врахувати здійснення ним догляду за батьками, які є похилого віку, не заслуговують на увагу, оскільки належних доказів на підтвердження зазначених обставин ним не надано. Наявність у відповідача батька який є інвалідом 3 групи, за недоведеністю того, що він потребує допомоги, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, та не звільняє батька від обов'язку утримувати дитину.

При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дитини з матір»ю; вік дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров'я дитини, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровим, отримує нерегулярний дохід, відсутність інших утриманців, тому суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліттня.

У відповідності дост. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача , а саме : в дохід держави слід стягнути 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, 08.06.1993року народження, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 Д, Надвірнянського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1300,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 20.02.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 Д, Надвірнянського району, Івано-Франківської області на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 Д, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Суддя О.Я. Міськевич

Повний текст рішення

виготовлено 25.03.2019 року