Єдиний унікальний номер 265/5954/19
Номер провадження 22-ц/804/3012/19
Доповідач Гаврилова Г.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.,

суддів Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 жовтня 2019 року у складі судді Шиян В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Четверта маріупольська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Четверта маріупольська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна визнано неподаною та повернуто.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції позовну заяву було повернуто після того, як ним були частково виконані вимоги, зазначені в ухвали про залишення позову без руху. Крім того, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу за шість днів до закінчення десятиденного строку, наданого для усунення недоліків. Також зазначав, що зазначені в позові обставини могли бути підтверджені поясненнями сторін в судовому засіданні без надання додаткових доказів.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглядається в суді апеляційної інстанції за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог ст.ст. 368, 369 ЦПК України, з особливостями, встановленими главою 1 «Апеляційне провадження», без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України позивач недоліки позовної заяви не усунув, вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху не виконав.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зі змісту ухвали судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 вересня 2019 року вбачається, що позовна заява була залишена без руху у зв`язку з тим, що позивач, звертаючись із позовом, порушив вимоги ч.3 ст.175 ЦПК України, а саме його позовна заява не містить зазначення доказів щодо виконання в повному обсязі рішення суду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, доказів на підтвердження того, що позивач є єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_3 та доказів на підтвердження звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також зі змісту заяви не зрозуміло, чи відкривалось виконавче провадження на підставі ухваленого судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання ухвали суду від 02 вересня 2019 року про залишення позовної заяви без руху позивачем надано суду уточнену позовну заяву, до якої позивачем було додано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі та довідку з реєстру виконавчих проваджень. Зазначав, що саме ці докази підтверджують виконання рішення суду про стягнення боргу та те, що він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 .

Оскільки позивачем, на думку суду, не було усунуто недоліків позовної заяви, а саме не надано доказів того, що рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики виконане в повному обсязі, даних щодо відкриття виконавчого провадження на підставі ухвалення зазначеного рішення та доказів на підтвердження того, що позивач є єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_3 , судом першої інстанції постановлено ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та повернення позивачу.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст.ст. 175, 177 ЦПК України визначені основні вимоги щодо форми і змісту позовної заяви, подання копій позовної заяви та доданих до неї документів.

Повернути заяву позивачеві суд може тільки у випадках наявності недоліків позовної заяви прямо встановлених ст. ст. 175 і 177 ЦПК України.

Зі змісту позовної заяви та уточненої позовної заяви вбачається, що позивач виклав в них обставини, якими обґрунтував свої вимоги, зазначив докази, які, на його думку, підтверджують наведені обставин. До позовної заяви позивач надав копії відповідних письмових доказів. Тобто позовна заява по формі і змісту відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст.ст. 12,13 ЦПК України).

З огляду на принцип диспозитивності у цивільному процесі особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Позивач додав до заяви докази, які вважав за потрібне надати суду, та на підставі цих доказів суд і мав робити висновок щодо обґрунтованості позовних вимог.

Крім того, відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Також, відповідно до п.7 ч.2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові, тобто питання надання доказів може вирішуватись на цій стадії судового розгляду.

Таким чином, питання, що стосується подання доказів суд міг вирішити в судовому засіданні на стадії підготовчого провадження.

У свою чергу, відповідно до ч.2 ст.127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, суд не позбавлений, продовжити процесуальні строки позивачу для усунення усіх вимог, викладених в ухвалі про усунення недоліків.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France», від 8 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»).

Апеляційний суд також враховує необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, встановлене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За змістом ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, оскільки справа передається апеляційним судом для продовження судового розгляду до суду першої інстанції, судова колегія не вирішує у даному випадку питання щодо розподілу судових витрат, як такого, що є компетенцією суду першої інстанції в залежності від наслідків розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 жовтня 2019 року скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2019 року.

Судді Г.Л. Гаврилова

С.А. Зайцева

О.М. Пономарьова