Справа № 263/504/19
Провадження № 2/263/945/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Рудь Ю.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у місті Маріуполі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 14 січня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якій, уточнивши позовні вимоги, керуючись ст. ст. 105, 110, 112 СК України, позивач просить суд: розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно з моменту звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 10 вересня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Під час спільного шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя сторін не склалося, з жовтня 2013 року шлюбні відносини між ними фактично припинені, збереження шлюбу з відповідачем та примирення вважає неможливим, спільне господарство не ведуть, тому позивач просить суд розірвати укладений між ними шлюб. Майновий спір між сторонами відсутній. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріальної допомоги позивачу та їх спільній дитині не надає. У зв'язку з тим, що з жовтня 2013 року позивач не підтримувала зв'язок із відповідачем, відомості щодо працевлаштування останнього на теперішній час у неї відсутні. Відповідач не має інших неповнолітніх дітей на утриманні. Посилаючись на указані обставини, позивач просить позовні вимоги задовольнити (а. с 21-24).

Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив.

Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона наполягала на задоволенні позовної заяви, після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_1» просила залишити без змін (а. с. 28).

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги він визнав у повному обсязі (а. с. 27).

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 січня 2019 року вказану заяву залишено без руху (а. с. 16).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовчі судові засідання. Роз'яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив (а. с. 25).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом установлено, що з 10 вересня 2010 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 10 вересня 2010 року, актовий запис № 460 (а. с. 6).

Під час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 року народилася донька ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 26 жовтня 2012 року (а. с. 7).

З довідки, виданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради 08 січня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 разом зі своєю донькою ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 9).

Відповідно до довідки, виданої Міжрайонною МСЕК № 1 м. Маріуполя від 19 квітня 2018 року, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи, причина інвалідності: загальне захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01 травня 2019 року (а. с. 13).

Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення.

Мотиви суду.

Щодо вимог про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім'ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред'явленого позову в частині розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину визначається судом.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов'язку обох батьків утримувати своїх дітей, та вважає, що належним розміром аліментів на дитину є 1/4 частини доходу відповідача, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача.

Визнання відповідачем пред'явленого позову в частині стягнення аліментів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору в частині позовної вимоги щодо стягнення аліментів.

Відповідно до пп. 2 п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру заяви, яка подана фізичною особою справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року у розмірі 1921 гривень.

Тобто ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою з 1 січня 2019 року становила768,40 гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки за позовною вимогою про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, ці витрати у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

За позовну вимогу про розірвання шлюбу ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі на користь позивача.

На підставі ст. ст. 24, 110, 112, 180, 182, 191, 199 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 10 вересня 2010 року, актовий запис № 460, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача «ОСОБА_1» залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Суддя О.М. Музика