Ухвала

Іменем України

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 161/1934/18

провадження № 61-45722св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Гулька Б. І., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Хрещатик»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_3 про відмову від позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про захист порушеного права споживача

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») про захист порушеного права споживача.

Позов обгрунтовано тим, щовідповідно до укладеного кредитного договору 22 квітняі 2008 року № 118/32 вона отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 200 000,00 грн строком на 15 років, з терміном повернення 14квітня 2023 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між нею та ПАТ «КБ «Хрещатик» 22 квітня 2008 року укладено договір іпотеки б/н згідно з умовами якого ОСОБА_3 надала в іпотеку нерухоме майно: квартиру по АДРЕСА_1.

У липні 2009 року у зв'язку з виникненням обставин, що унеможливили сплату позивачем кредитних коштів та утворенням кредитної заборгованості 12 листопада 2010 року ПАТ «КБ «Хрещатик» направив боржнику вимогу за № 1154 про повернення кредитних коштів у сумі 242 629, 51 грн, у тому числі 234 529, 51 грн - борг зі сплати основної суми кредиту, залишку і відсотків та 8 100,00 грн - пені за прострочення повернення кредиту, яка залишилась без задоволення.

23 грудня 2010 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т. О. за заявою банку від 14 грудня 2010 року № 1237 вчинено виконавчий напис № 2844 про звернення стягнення на трикімнатну квартиру, загальною площею 66,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_3 та запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави задовольнити вимоги ПАТ «КБ «Хрещатик» у розмірі 242 629,51 грн та 2 576,30 грн витрат, пов'язаних з вчиненням виконавчого напису.

Постановою від 12 квітня 2011 року № 25832104 державним виконавцем першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Чернацькою О. В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису від 23 грудня 2010 року № 2844.

Згідно з постановою від 26 жовтня 2012 року про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП № 25832104 виконавче провадження закінчено у зв'язку з тим, що прилюдні торги майна боржника не відбулись, стягувач ПАТ «КБ «Хрещатик» не надав листа щодо залишення за собою нереалізованого майна боржника на підставі частини сьомої статті 62 Закону України «Про виконавче провадження».

За повторною заявою ПАТ «КБ Хрещатик» 28 листопада 2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 35425858 з примусового виконання виконавчого напису від 23 грудня 2010 року № 2844.

26 жовтня 2012 року на підставі статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачеві, у зв'язку з тим, що банк відмовився залишити за собою майно боржника, яке не реалізовано під час виконання рішення.

За взаємною згодою сторін кредитного договору від 22 квітня 2008 року № 118/32 грошова вимога ПАТ «КБ «Хрещатик» у розмірі 242 629, 51 грн за період з 2011 року по 31 травня 2017 року оплачена ОСОБА_3 та прийнята ПАТ «КБ «Хрещатик» коштами на загальну суму 201 336, 21 грн.

31 січня 2018 року позивач дізналась, що 27 листопада 2017 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір № 2017/8-Ю про відступлення прав вимоги, згідно з яким відступлено право вимоги за кредитним договором від 22 квітня 2008 року № 118/32 та договором іпотеки від 22 квітня 2008 року, відповідно до якого загальний залишок заборгованості за кредитним договором становить 246 363, 84 грн, зокрема залишок за тілом кредиту - 154 000, 00 грн, залишок за процентами - 92 363, 84 грн, що свідчить про те, що банк не облікував та не скоригував сплату (повернення) суми кредиту та відсотків за період з 2011 року по 31 травень 2017 року.

Залишок заборгованості на суму 41 293, 00 грн та 2 576, 30 грн сплачено ОСОБА_3 згідно з банківськими квитанціями № 5 та № 6 від 28 лютого 2018 року шляхом погашення грошовими коштами на вказаний органом державної виконавчої служби депозитний рахунок НОМЕР_1.

Зазначені дії банку суперечать виконавчому напису від 23 грудня 2010 року та порушують принцип рівності прав та обов'язків кредитора і позичальника.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10 травня 2018 року позов задоволено частково. Визнано порушеним право споживача ОСОБА_3 за умовами кредитного договору від 22 квітня 2008 року № 118/32 на дострокове повернення споживчого кредиту з врахуванням виконавчого напису від 23 грудня 2010 року щодо задоволення вимог ПАТ «КБ «Хрещатик» у розмірі 242 629,51 грн та отримання відповідного коригування кредитних зобов'язань споживача зі сплати прострочених сум кредиту, прострочених процентів за користування кредитом та суми кредиту. Зобов'язано ПАТ «КБ «Хрещатик» та нового кредитора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» здійснити відповідне коригування кредитних зобов'язань ОСОБА_3 за умовами кредитного договору від 22 квітня 2008 року № 118/32, зокрема, права на сплату прострочених до повернення сум кредиту, прострочених процентів за користування кредитом та суми кредиту за час фактичного користування коштами у період з 11 лютого 2011 року по 31 травня 2017 року з врахуванням скоригованих зобов'язань на загальну суму 201 336,21 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що правовідносини з примусової реалізації заставленого майна повинні регулюватися нормативними актами, чинними на час вчинення таких дій, зокрема,на час проведення прилюдних торгів.

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 10 вересня 2018 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 10 вересня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 травня 2018 року в частині задоволених вимог скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким в позові відмовлено.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що після звернення банку з вимогою про дострокове повернення усієї суми кредиту, шляхом вчинення виконавчого напису, що була викликана неналежним виконанням боржником зобов'язань, ОСОБА_3 втратила право на дострокове повернення отриманого кредиту. Вимоги позовної заяви є безпідставними та необґрунтованими.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду Волинської області від 10 вересня 2018 року, у якій просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух справи у суді касаційної інстанції

18 жовтня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі.

22 листопада 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на касаційну скаргу.

01 лютого 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_3 про відмову від позову.

11 лютого 2019 року ухвалою Верховного Суду призначено справу до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала клопотання

Заяву про відмову від позову мотивовано тим, що ОСОБА_3 скористалась правом, передбаченим статтями 43, 49, 206 ЦПК України, та відмовляється від позову до ПАТ «КБ «Хрещатик», ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про захист порушеного права споживача. Наслідки відмови від позову та наслідки закриття провадження у справі, які передбачені ЦПК України їй відомі та зрозумілі. Просить прийняти її відмову від позову про захист порушеного права споживача та закрити провадження у справі № 161/1934/18. Визнати нечинним рішення Луцького міського суду Волинської області від 10 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 19 вересня 2018 року у цивільній справі № 161/1934/18. Повернути ОСОБА_3 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні касаційної скарги.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом частини першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З положень статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Як вбачається із матеріалів касаційного провадження, заява ОСОБА_3 про відмову від позову надійшла до Верховного Суду до закінчення касаційного провадження у справі.

Верховним Судом не встановлено обставин, які перешкоджають прийняти відмову позивача від позову.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що заява позивача ОСОБА_3 про відмову від позову підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Клопотання ОСОБА_3 про повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні касаційної скарги не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_3 при поданні касаційної скарги не сплачувала судовий збір.

Керуючись статтями 13, 206, 408, 409, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_3 від позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про захист порушеного права споживача.

Визнати нечинними рішення Луцького міськрайонного суду від 10 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 10 вересня 2018 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про захист порушеного права споживачазакрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: Б. І. Гулько

А. С.Олійник

С. О. Погрібний

Г. І.Усик