Провадження 4-с/752/4/19
У Х В А Л А

іменем України

12.02.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Павлюк В.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність посадових осіб Голосіїївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересована особа - ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в:

у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася у суд з вказаною скаргою. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що постановою від 23 серпня 2016 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазаревої А.І. накладено штраф у розмірі 340 грн. на неї, як боржника у виконавчому провадженні ВП № 514116182 з примусового виконання виконавчого листа № 2-20/12, виданого 08.06.2016 р. Голосіївським районним судом м. Києва, про зобов"язання ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 у здійсненні права власності будинком АДРЕСА_1. Заявник вважає дії державного виконавця протиправними, а постанову незаконною, оскільки 30.07.2016 р. вона отримала відповідну вимогу державного виконавця, проте 21 липня 2016 р. повідомила про неможливість виконання вимоги з поважних причин, оскільки майно за адресою: АДРЕСА_1, арештовано й описано, після чого передано на відповідальне зберігання. 21 липня 2016 р. на ім"я начальника Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_1 подала заяву про відкладення виконавчого провадження, проте відповіді не отримала.

За таких підстав, заявник просить:

- визнати протиправними дії начальника Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із здійснення контролю за правильністю виконання рішення державним виконавцем, дій державного виконавця під час виконання рішення, з неналежного реагування на звернення сторони виконавчого провадження,

- визнати протиправними дії державного виконавця Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лазаревої А.І. з винесення постанови від 23 серпня 2016 року про накладення штрафу та скасувати вказану постанову.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.09.2016 р. відкрито провадження у даній справі. (а.с. 15)

В судове засідання представник заявника не з"явився.

Представник заінтересованої особи - ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки боржником не було виконано судове рішення на час винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу.

Державний виконавець Голосіїївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазарева А.І. в судове засідання не з"явилася, надіслала клопотання про розгляд справи без її участі.

Вислухавши пояснення представника заінтересованої особи, а також дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року та додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.08.2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про розірвання договору купівля-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 23 вересня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоружик І.Г. за реєстровим номером 6594 - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_1 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 23.09.2002 року, про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 29.10.2003 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, та про визнання за ним права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 - задоволено.

Визнано недійсними абз.4 п.5, п.6, п.8 договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 23 вересня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоружик І.Г. за реєстровим номером 6594. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 29 жовтня 2003 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. за реєстровим номером 1726.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з відповідними господарчими та побутовими будівлями та спорудами: сарай (2 поверха) під літерою «Б», басейн під літерою «В» та іншими спорудами згідно договору купівлі-продажу від 23 вересня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоружик І.Г. за реєстровим номером 6594, з моменту укладання цього договору, з усіма поліпшеннями (перебудовами, прибудовами, надбудовами), разом загальною площею 1385 кв.м.

Визнано недійсним п.8.2 договору позики між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 21 жовтня 2003 року.

Визнано недійсним договір оренди між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 1 грудня 2006 року.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у здійсненні права власності будинком будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03.11.2015 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року скасовано в частині позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, та постановлено в цій частині нове, яким позовні вимоги задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу від 23.09.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоружик І.Г. за реєстровим номером 6594, з моменту його укладення.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року та додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.08.2013 року, залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2016 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року, додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.08.2013 року, в частині, що не скасована апеляційним судом, та рішення Апеляційного суду м. Києва від 03.11.2015 року, залишено без змін.

На підставі вказаних вище судових рішень, Голосіївським районним судом м. Києва 08.06.2016 року видано виконавчий лист № 2-20/12 про зобов'язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 у здійсненні права власності будинком АДРЕСА_1.

За умовами ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону, яка діяла на момент спірних відносин), після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

З витребуваних та досліджених судом копій матеріалів виконавчого провадження, встановлено, що постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 15.06.2016 року відкрито виконавче провадження № 5146182 з примусового виконання виконавчого листа № 2-20/12, виданого 08.06.2016 року. Надано строк боржнику ОСОБА_1 на самостійне виконання судового рішення до 22 червня 2016 року.

06.07.2016 року постановою державного виконавця виправлено помилку у постанові від 15.06.2016 року про відкриття виконавчого провадження.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2016 року отримана боржником 25.06.2016 року.

29.06.2016 року ОСОБА_1 направлено електронне повідомлення на адресу державного виконавця Лазарєвої А.І., в якому повідомлено, що присуджене стягувачу майно відсутнє в натурі, що унеможливлює виконання судового рішення боржником, у зв'язку із чим остання звернулась до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення відповідно до положень ст. 373 ЦПК України.

07.07.2016 року державним виконавцем складено вимогу, якою зобов'язано боржника не чинити перешкоди ОСОБА_3 у здійсненні права власності будинком АДРЕСА_1 та призначено виїзд 14.07.2016 року за вказаною вище адресою з метою перевірки виконання судового рішення.

Згідно акту державного виконавця від 14.07.2016 року відкладено проведення виконавчих дій на інший день, у зв'язку із призначенням до розгляду 14.07.2016 року заяви боржника про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

15.07.2016 року державним виконавцем складено вимогу, якою зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у здійсненні права власності будинком АДРЕСА_1, та призначено виїзд 22.07.2016 року за вказаною вище адресою з метою перевірки виконання судового рішення.

Відповідно до акту державного виконавця від 22.07.2016 року, останньою здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1, та встановлено, що боржник за вказаною адресою відсутня, ворота та калітка зачинені, у зв'язку із чим відсутня можливість проходу до будинку.

Постановою державного виконавця від 22.07.2016 року на боржника накладено штраф у розмірі 170 грн. за невиконання судового рішення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 червня 2017 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 06.12.2018 р., відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної викнавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазаревої А.І. від 22 липня 2016 року.

З наданих скаржником ОСОБА_1 доказів вбачається, що 05.07.2016 року остання зверталась до державного виконавця із заявою про існування обставин, що унеможливлюють виконання судового рішення, на підтвердження яких боржником надавались державному виконавцю копію акту опису й арешту майна, складеного 20.11.2014 року, державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві, а також копію акту від 28.11.2014 року про передачу майна за адресою: АДРЕСА_1, на відповідальне зберігання.

З аналогічною заявою боржник ОСОБА_1 зверталась до державного виконавця 21.07.2016 року.

Дослідивши надані докази, суд не може прийняти до уваги доводи заявника, що станом на 23.08.2016 року у боржника ОСОБА_1 існували об'єктивні обставини, які унеможливили виконання нею рішення суду, у зв'язку із чим таке рішення не було виконано боржником з поважних причин.

На думку суду наявність опису та арешту майна боржника не свідчать про відсутність вини ОСОБА_1 у невиконанні рішення суду про зобов'язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у здійсненні права власності будинком АДРЕСА_1 і не є поважною причиною недопуску власника до житла.

Крім того, невиконання рішення суду про зобов'язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у здійсненні права власності будинком АДРЕСА_1 фактично порушує право ОСОБА_3 володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, гарантоване статтею 41 Конституції України.

Доводи ОСОБА_1, що присуджене стягувачу майно відсутнє в натурі не доведені, законності рішення суду не спростовують та не являються підставою для невиконання чинного рішення суду.

Відсутність зведеного виконавчого провадження, на що в запереченнях посилається заявниця, не є поважною причиною для невиконання рішення суду, яке набрало чинності та не надає право боржнику - відповідачу у справі, порушувати права власника житла невиконанням рішення суду.

З підстав наведеного, в задоволенні скарги на дії державного виконавця необхідно відмовити.

Керуючись статтями 447 - 451 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії, бездіяльність посадових осіб Голосіїївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересована особа - ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: