Ухвала

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 392/1829/17-ц

провадження № 61-48390св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вікторія»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вікторія» на постанову Кропивницького апеляційного суду від 07 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Мурашка С. І., Дьомич Л. М., Карпенка О. Л.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вікторія» (далі - СТОВ «Агрофірма «Вікторія») про скасування державної реєстрації речового права за додатковою угодою.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем та, отримавши свідоцтво про право на спадщину 12 серпня 2014 року, жодних вимог щодо припинення договірних відносин, які виникли між її батьком та СТОВ «Агрофірма «Вікторія», не пред'явила, отримувала орендну плату за договором оренди, тому суд застосував строк позовної давності, який на момент пред'явлення позову сплив та про застосування якої заявлено відповідачем.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 07 листопада 2018 року апеляційну скаргу адвоката Тимченка С. В., який діє в інтересах ОСОБА_1, задоволено.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2018 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано державну реєстрацію іншого речового права за додатковою угодою від 20 серпня 2012 року до договору оренди землі від 13 квітня 2007 року, проведену 02 липня 2014 року реєстраційною службою Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області, номер запису про інше речове право: 6250457.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення районного суду й задовольняючи позов ОСОБА_1, виходив із того, що вона, як спадкоємець за заповітом, мала право на отримання орендної плати і без додаткової угоди, оскільки строк дії договору оренди, який укладено спадкодавцем ОСОБА_3 з відповідачем, закінчувався 03 березня 2018 року.

Разом з тим перебування позивача в трудових відносинах із СТОВ «Агрофірма «Вікторія» не дає підстав вважати, що ОСОБА_1 після отримання свідоцтва про спадщину став відомим факт здійснення державної реєстрації речового права за додатковою угодою. Обізнаність позивача, що її батько підписав додаткову угоду, не є доказом, що їй було відомо про здійснення державної реєстрації речового права за додатковою угодою. Отже, відповідач не надав належних та допустимих доказів, що перебіг позовної давності почався з 12 серпня 2014 року, тобто з дати отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом.

У грудні 2018 рокуСТОВ «Агрофірма «Вікторія» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права,просило скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що апеляційний суд після надходження апеляційної скарги повинен був закрити провадження у справі, оскільки така справа відноситься до юрисдикції адміністративного суду і не підсудна загальним судам. Вимога про скасування державної реєстрації іншого речового права повинна розглядатись виключно за правилами адміністративного судочинства, оскільки заявлена вимога про скасування державної реєстрації речового права за додатковою угодою була єдиною і не була похідною від спору про право.

У січні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку по необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З урахуванням того, що СТОВ «Агрофірма «Вікторія»,оскаржує судове рішення, зокрема, з підстав порушення правил предметної та суб'єктної юрисдикції, є підстави для передачі справи на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду згідно з частиною шостою статті 403 ЦК України.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною четвертою статті 404, пунктом 7 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 454/1690/16-ц за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вікторія» про скасування державної реєстрації іншого речового права за додатковою угодоюза касаційною скаргою СТОВ «Агрофірма «Вікторія» на постанову Кропивницького апеляційного суду від 07 листопада 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк