Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/173/19
провадження: 2/614/60/19
категорія:

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

22.03.2019 р. Борівський районний суд Харківської області у складі судді Гуляєвої Г.М., розглянувши у судовому засіданні у смт. Борова Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення

ВСТАНОВИВ:

14.02.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3, який був уточнений 25.02.2019 року, та в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на підставі рішення від 30 березня 2016 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07.06.2016 р. на утримання дитини ОСОБА_4, та визначити їх в розмірі однієї чверті від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред?явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 30 березня 2016 року зміненим рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2016 року у справі № 614/158/16-ц, частково задоволено позовні вимоги про стягнення із відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 800.00 грн. щомісячно.

14 липня 2018 року ОСОБА_1 уклала шлюб та змінила своє прізвище із «Савєльєва» на «Орлова», змінила своє місце проживання.

На даний час розмір аліментів суттєво погіршився порівняно із тим, який був на час прийняття рішення про стягнення аліментів. Так, судовим рішенням про стягнення аліментів та законодавством України передбачена індексація аліментів. Згідно даних Державної служби статистики України із часу винесення рішення судом (березень 2016 р.) до теперішнього часу індекс споживчих цін (індекс інфляції) зріс на 34 %, проте через власне бачення індексації державними виконавцями Борівського РВ ДВС, індексація аліментів не проводиться і з відповідача так і стягуються аліменти в розмірі 800 грн. Враховуючи зростання споживчих цін їх розмір фактично зменшився. На сьогоднішній день розмір аліментів стягнутих із відповідача є навіть меншим половини прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років. В той же час, як на момент прийняття рішення судом, розмір аліментів складав 2/3 прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років.

Внаслідок інфляції аліменти у розмірі 800 грн. вже є явно недостатніми і стягнення аліментів в тому ж розмірі погіршує матеріальний стан самої дитини.

Враховуючи те, що відповідач є працездатним, інших дітей, непрацездатних батьків чи інших осіб на утриманні відповідача не має, позивач вважає, що аліменти в розмірі однієї чверті від його заробітку (доходу) будуть достатніми для утримання дитини.

Ухвалою судді від 04.03.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ №411815, батьками ОСОБА_4. є ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно копії рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 30.03.2016 р., з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з дня подачі заяви до суду з 23.02.2016 р. до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9).

Відповідно до копії рішення Апеляційного суду Харківської обл. від 07 червня 2016 р., рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 30 березня 2016 р. змінено; позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 23.02.2016 р. до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-12).

ОСОБА_2 проведено індексацію аліментів, призначених у твердій грошовій сумі відповідно до рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 30.03.2016 р. по справі №614/158/16-ц, що підтверджується копією розрахунку Борівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській обл. (а.с.15-17).

ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 14 липня 2018 р., після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Орлова», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.18).

Місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с.19).

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно приписів ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд враховує, що обов'язок із утримання дітей покладається на обох батьків.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В суді встановлено, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів відбулись зміни у житті одержувача аліментів. Так, на даний час дитина підростає, в зв'язку з чим збільшилися витрати на її утримання, що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини. Відповідачем не подано суду доказів, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів у більшому розмірі. Судом враховано, що згідно позовної заяви, відповідач є здоровою молодою працездатною людиною, тобто таким, що в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для збільшення розміру аліментів з твердої грошової суми 800 грн. до однієї чверті від його заробітку (доходу) на утримання дитини, щомісячно, що є співрозмірним із розміром прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не буде надто обтяжливим для платника аліментів.

Таким чином, позовні вимоги про зміну розміру аліментів згідно ст.192 СК України є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наявність підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 141, 211, 258, 259, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст.180, 182, 191, 192 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, на підставі рішення Борівського районного суду Харківської області від 30 березня 2016 р., зміненого рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2016 р., та визначити їх в розмірі однієї чверті від його заробітку (доходу) на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 14.02.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.