Справа № 450/872/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/3025/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Пустомитівського нотаріального округу Львівської області Вегера Наталія Богданівна, ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Пустомитівського нотаріального округу Львівської області Вегера Наталія Богданівна, ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 12.05.2014 ОСОБА_5 склав заповіт посвідчений Вегерою Наталією Богданівною приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області, зареєстровано в реєстрі за № 872. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який був рідний братом батька позивача. Вказаний заповіт позивач вважає недійсним, оскільки: волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Як зазначено у заповіті від 12.05.2014, заповіт на прохання ОСОБА_5 записано з його слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (комп`ютера) нотаріусом, ним прочитано вголос і у зв`язку з хворобою за його дорученням у його присутності підписано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На прохання ОСОБА_5 заповіт посвідчений в присутності обраних ним, заповідачем, особисто свідками: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована АДРЕСА_3 .

У копії попереднього заповіту ОСОБА_5 від 09.05.2014 було зазначено, що він підписаний замість ОСОБА_5 . ОСОБА_9 , яка проживає АДРЕСА_3 . Свідками у цьому заповіті були зазначені ті ж особи, що і у заповіті від 12.05.2014.

Позивач звернувся до ОСОБА_9 , яка є його сусідкою, з метою отримання відомостей про обставини її участі у підписанні заповіту від 09.05.2014.Остання повідомила, що того дня до неї звернулася ОСОБА_3 та попросила прийти (взявши з собою паспорт та довідку про ідентифікаційний номер) до приміщення, де здійснює свою діяльність приватний нотаріус Вегера Н .Б . На цю пропозицію ОСОБА_3 вона погодилася. ОСОБА_5 , який є її сусідом, вона знала, у нотаріуса останній був відсутній. ОСОБА_3 забрала у неї принесені документи та попросила чекати. Згодом ОСОБА_3 повідомила, що складання заповіту затягується та ОСОБА_9 відвезли до помешкання ОСОБА_5 та там очікували її та нотаріуса. Після прибуття нотаріуса нею від імені ОСОБА_5 був підписаний заповіт. Лише прийшовши додому, вона усвідомила, що ОСОБА_3 втягнула її у якусь незаконну дію, оскільки ОСОБА_5 сам міг підписати заповіт, бо причин, які б не дозволяли йому це зробити, не було. ОСОБА_9 підтвердила, що ОСОБА_5 у день підписання заповіту був здоровий, працездатний і міг сам посвідчити текст заповіту. Зрозумівши, що вона причетна до якихось неправомірних дій, ОСОБА_9 наступного дня звернулася до ОСОБА_3 та повідомила їй, що вона відмовляється бути свідком підписання заповіту, пояснивши причини відмови тим, що ОСОБА_5 сам міг підписати заповіт і жодних перешкод у цьому не було. ОСОБА_3 намагалася заперечити поясненням ОСОБА_9 , мотивуючи, що за посвідчення заповіту нею сплачено 900 гривень. ОСОБА_9 погодилася повернути ОСОБА_3 ці кошти, що вона і зробила. Однак згодом ОСОБА_3 віддала ОСОБА_9 ці кошти. З витягу №37343450 від 12.05.2014 вбачається, що о 18 год. 15 хв., приватним нотаріусом Вегерою Н.Б. у Спадковому реєстрі скасовано запис 56058565, а саме заповіт від 09.05.2014.Із змісту цього ж витягу випливає, що скасування заповіту здійснено за заявою. Як зазначено вище, скасування заповіту проводиться заповідачем особисто. Отже, якщо скасування цього заповіту проведено відповідно до вимог норм Цивільного кодексу України, зазначених вище, то таке скасування можливе лише за особистою заявою ОСОБА_5 . Це означає, що ОСОБА_5 12.05.2014 подав до нотаріуса Вегери Н.Б. особисту заяву про скасування попереднього заповіту. Така заява, відповідно до відомостей, викладених у витягу №37343450, складена на бланку ВТХ 033757 та зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій нотаріуса Вегери Н.Б. за №871. Того ж дня, 12.05.2014 приватним нотаріусом Вегерою Н.Б. посвідчується заповіт ОСОБА_5 , який реєструється в реєстрі нотаріальних дій за №872. Текст заповіту записується на бланку ВТХ 033758 . Наведені обставини вказують на те, що такі нотаріальні дії, як скасування заповіту ОСОБА_5 і складання та посвідчення нового заповіту, проведені в один і той самий день, вчинені одна за одною. Жодні сумніви у дійсності заповіту від 12.05.2014 не виникли б, коли цей заповіт був підписаний ОСОБА_5 власноручно. Якщо він 12.05.2014 подав особисту заяву про скасування заповіту від 09.05.2014, то чому він не підписав того ж дня особисто новий заповіт. Як слідує із змісту заповіту від 12.05.2014, «у зв`язку із хворобою» ОСОБА_5 замість нього заповіт підписується ОСОБА_6 у присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Наведені вище обставини вказували на те, що заповіт від імені ОСОБА_5 від 12.05.2014, який підписаний ОСОБА_6 в присутності свідків, не відповідав вільному волевиявленню заповідача.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що дядько позивача ОСОБА_5 вад зору чи інших фізичних вад, які б перешкоджали йому прочитати заповіт не мав, був писемною особою, а відтак міг особисто підписати заповіт. Посилання відповідачки ОСОБА_3 , що заповідач хворів атеросклерозом, захворюваннями верхніх та нижніх кінцівок у зв`язку з чим не міг самостійно підписати заповіт, не підтверджуються жодними доказами. Вказує, що показаннями ОСОБА_6 спростовуються відомості, відображені у заповіті, щодо тієї обставини, що заповідач добре знає ОСОБА_6 та довірив йому здійснити підписання заповіту, а також відомості, внесені нотаріусом до Журналу обліку викликів нотаріуса. Вважає, що вільне волевиявлення на вчинення нового заповіту у заповідача ОСОБА_5 було відсутнє, оскільки ініціатором вчинення такого був ОСОБА_12 , який є сином ОСОБА_3 . Крім цього вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів та допит свідків. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_13 подав відзив на апеляційну скаргу. У відзиві просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року без змін.

У судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_13 в судове засідання не з`явились, від ОСОБА_13 надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи, проте причини неявки в судове засідання суд не визнав поважними, тому розгляд справи проводиться за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 09.05.2014 приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Вегерою Н.Б. посвідчено заповіт ОСОБА_17, зареєстровано в реєстр за № 863. Із Змісту зазначеного заповіту, крім іншого, слідує таке: ОСОБА_5 на випадок смерті зробив таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати мені на день моєї смерті і на що я за законом буду мати право, заповідаю - ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ».

На прохання заповідача у відповідності до ст. 1253 Цивільного кодексу України заповіт посвідчений в присутності обраних особисто заповідачем, свідками: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . У зв`язку із хворобою ОСОБА_5 за його дорученням, у присутності нотаріуса та заповідача, текст заповіту підписано ОСОБА_9 . Вказана нотаріальна дія відповідає Журналу обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. Заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі, що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37343450 від 12.05. 2014.

Із заяви ОСОБА_5 від 12.05.2014, зареєстровано в реєстрі за № 871, що адресована приватному нотаріусу Вегері Н.Б. слідує, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи значення цієї нотаріальної дії, її наслідки та зміст роз`яснень нотаріуса, а також відповідно до своєї волі та волевиявлення, діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, просив скасувати заповіт, посвідчений дев`ятого травня дві тисячі чотирнадцятого року приватним нотаріусом Вегерою Н.Б. за реєстровим №863, згідно ст. 1254 Цивільного кодексу України та внести зміни до спадкового реєстру щодо скасування заповіту. На підставі ч. 4 статті 207 ЦК України, цю заяву на його прохання записано з його слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (комп`ютера) нотаріусом. ОСОБА_5 прочитано цю заяву вголос і у зв`язку з хворобою за його дорученням у його присутності підписано громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області 21.12.2005 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_4 .

12.05.2014 приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Вегерою Н.Б. посвідчено заповіт ОСОБА_5, зареєстровано в реєстр за № 872. Із Змісту зазначеного заповіту, крім іншого, слідує таке:

ОСОБА_5 на випадок смерті зробив таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати мені на день моєї смерті і на що я за законом буду мати право, заповідаю - ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ».

На прохання заповідача у відповідності до ст. 1253 Цивільного кодексу України заповіт посвідчений в присутності обраних особисто заповідачем, свідками: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . У зв`язку із хворобою ОСОБА_5 за його дорученням, у присутності нотаріуса та заповідача, текст заповіту підписано ОСОБА_6 . Вказана нотаріальна дія відповідає Журналу обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. Заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі, що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37343450 від 12.05.2014.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з частиною другою статтею 1257 ЦК за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених нормами ЦК.

Отже, недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що встановлені під час розгляду справи обставини вказують на те, що заповіт відповідає дійсній волі заповідача ОСОБА_5 на момент його складання. При цьому заповідач мав право скласти заповіт, а сам заповіт складений без порушень вимог щодо його форми та посвідчення, які тягнуть його недійсність (нікчемність) згідно з положеннями ч. 1 ст. 1257 ЦК України.

Відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 208 ЦК України заповіт є одностороннім правочином, що вчиняється заповідачем у письмовій формі.

Статтею 1247 ЦК України встановлено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення.

Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 Цивільного Кодексу України.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у ч. 3 ст. 1247 ЦК України, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 4 ст. 207 ЦК України якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1248 ЦК України, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою.

Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків (ч. ч. 2, 5, 6 ст. 1253 ЦК України).

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Слід звернути увагу, що стаття 1247 Цивільного кодексу України містить лише загальні вимоги щодо форми. Більш детальніше вимоги щодо форми заповіту викладено у Порядоку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Згідно п. 1 Глави 3 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

Судом першої інстанії встановлено, що приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Львівської області Вегерою Н.Б. при складенні заповіту було дотримано вимог чинного законодавства.

Заповіт записаний зі слів ОСОБА_5 і посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Львівської області Вегерою Н.Б. із зазначенням причин, з яких текст правочину не міг бути підписаний заповідачем ОСОБА_5 - у зв`язку з хворобою. Наявність у заповідача хвороби й неможливість у зв`язку з цим підписати заповіт особисто підтверджується підписами свідків.

Допитані у суді першої інстанції свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підтвердили обставини посвідчення заповіту, що визнав представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Обставин, які б свідчили, що волевиявлення заповідача ОСОБА_5 не відповідало його волі не встановлено.

Отже, підписання заповіту іншою особою на прохання заповідача відбулося з дотриманням вимог закону та відображало дійсне волевиявлення заповідача на розпорядження своїм майном.

Питання щодо відводу судді вирішено відповідно до норм ст. 40 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 02.12.2019

Головуючий

Судді