Справа № 2-1623/2007 Провадження №22-ц/802/1171/19 Головуючий у 1 інстанції: Денисюк Р. С.
Категорія: 39 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

02 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Данилюк В. А., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня 2007 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Білинської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня 2007 року в даній справі позов задоволено повністю.

19 квітня 2019 року на рішення суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга з заявою, в якій вона просить поновити строк на апеляційне оскарження, вважаючи, що він пропущений з поважних причин. Своє клопотання обґрунтовує тим, що про розгляд судом вказаного позову їй не було відомо, стороною процесу її не було залучено, про час та дату розгляду даної справи також належним чином не була повідомлена, в судовому засіданні присутня не була, а посилання в рішенні суду на допит її як свідка не відповідає дійсності. Разом з тим, покликається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та направити справу на новий судовий розгляд.

Згідно пункту 13 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року в даній справі апеляційну скаргу залишено без руху та надано особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для усунення недоліків, а саме подання заяви з вказанням інших - поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо такі існують.

28 листопада 2019 року до Волинського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження в якій як на причин пропуску строку на апеляційне оскарження вона вказує на те, що про розгляд судом вказаного позову їй не було відомо, стороною процесу її не було залучено, про час та дату розгляду даної справи також належним чином не була повідомлена, в судовому засіданні присутня не була, а посилання в рішенні суду на допит її як свідка не відповідає дійсності. Разом з тим, покликається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та направити справу на новий судовий розгляд.

Таким чином в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 вказує на ті ж самі причини, які вказані на обгрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження в заяві, доданій до апеляційної скарги та які вже були визнані судом апеляційної інстанції неповажними в ухвалі від 13 листопада 2019 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху. Інших причин ОСОБА_1 не наводить.

Станом на момент ухвалення рішення суду першої інстанції процедура апеляційного оскарження рішення була врегульована, зокрема, положеннями ст. ст. 292, 294, 297 ЦПК України, в редакції 2004 року.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з частиною першою статті 294 ЦПК України в указаній редакції заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

За правилами частини третьої статті 294 ЦПК України у відповідній редакції заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України у діючій редакції апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 20.08.2007 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визнання в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами з підстав прийняття спадщини та фактичного володіння даним спадковим майном після смерті матері.

В матеріалах справи наявна копія заяви, адресована Ковельській державній нотаріальній конторі та зареєстрована секретарем виконкому Білинської сільської ради, зміст якої стверджує те, що ОСОБА_1 відомо про відкриття спадщини після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про пропуск нею строку на прийняття спадщини та відповідні наслідки його пропуску, а також у заяві вона повідомила про відмову від спадщини в користь ОСОБА_2 (позивача у справі) (а.с.12).

Крім того, в справі міститься заява від 17.10.2007, написана власноручно ОСОБА_1 , адресована судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюку Р. С., про відсутність у неї запереченення щодо успадкування братом (позивачем) в судовому порядку будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 (а.с.42).

Також у ході розгляду справи ОСОБА_1 була допитана судом в якості свідка, про що беззаперечно свідчить розписка свідка, наявна у справі, яка підписана нею, та протокол судового засідання (а.с. 43, 44).

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі як на поважність пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції на те, що про розгляд судом вказаного позову їй не було відомо, стороною процесу її не було залучено, про час та дату розгляду даної справи також належним чином не було повідомлено, її відсутність в судовому засіданні, неправдивість того, що її було допитано судом в якості свідка, не можуть вважатись поважними. В заяві про поновлення строку апеляційного оскарження, яка надійшла до суду 28 листопада 2019 року, ОСОБА_1 вказує на ті ж самі причини, які визнані судом неповажними.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) учасниками цивільного процесу, крім осіб, які беруть участь у справі, є секретар судового засідання, судовий розпорядник, свідок, експерт, перекладач, спеціаліст, особа, яка надає правову допомогу.

Відповідно до положень статті 2 ЦПК України у діючій редакції завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняття рішення у їх справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, пункт 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк апеляційного оскарження, проте у разі ненаведення заявником поважних причин пропущення цього строку, у суду відсутні на це процесуальні повноваження.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України (у діючій редакції) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд установив, що апеляційну скаргу на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня 2007 року в даній справі ОСОБА_1 подала лише в квітні 2019 року, тобто поза межами визначеного законом строку на апеляційне оскарження (в редакції чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції), у встановлений апеляційним судом строк ОСОБА_1 не навела поважних підстав для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, а тому апеляційний суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 292, 294 ЦПК України в редакції 2004 року, ст. 357, 358 ЦПК України у діючій редакції,

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня 2007 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Білинської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя