Справа № 199/7425/16-ц
(2/199/193/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

12.03.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Шеленок С.М.

за участю

представники відповідача: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічний позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_4, про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позову ПАТ «УкрСиббанк» зазначив, що 16.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 83200, 0 доларів США строком до 15.05.2019 року, а відповідач зобов»язувався повертати кредит в повному обсязі, згідно графіку погашення заборгованості.

На забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором, 16.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель зобовязувався відповідати перед Банком за виконання взятих на себе боржником зобовязань.

Позивач зазначає, що відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого у нього перед позивачем виникала заборгованість, яка станом на 04.10.2016 року складається:

-49980, 75 доларів США заборгованість за кредитом;

-55 04, 85 доларів США- заборгованість за процентами;

-14112, 76 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості у строк з 12.02.2016 року по 04.10.2016 року.

Зважаючи на викладене, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь вказану вище суму заборгованості за кредитним договором.

В судове засіданні представник позивача не з»явився, направленим до суду листом просив розглядати справу свою відсутність.

Представники ОСОБА_5 позов не визнали, просили залишити без задоволення, надали заперечення на позов. В запереченнях на позов зазначили, що ОСОБА_5 кредитний договір не підписувала, грошові кошти не отримували та кредит не оплачувала.

у зв»язку з тим, що ОСОБА_5 кредитний договір не укладала, вона звернулася із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_4, в якому просила визнати недійсним кредитний договір №0, укладений 16.05.2008 року з АКІБ «УкрСиБанк».

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 16.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 83200, 0 доларів США строком до 15.05.2019 року, а відповідач зобов»язувався повертати кредит в повному обсязі, згідно графіку погашення заборгованості.

На забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором, 16.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель зобовязувався відповідати перед Банком за виконання взятих на себе боржником зобовязань.

Позивач зазначає, що відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого у нього перед позивачем виникала заборгованість, яка станом на 04.10.2016 року складається:

-49980, 75 доларів США заборгованість за кредитом;

-55 04, 85 доларів США- заборгованість за процентами;

-14112, 76 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості у строк з 12.02.2016 року по 04.10.2016 року.

Відповідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність боржника. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З матеріалів справи убачається, що згідно висновку почеркознавчої експертизи № 6163-17 від 17.05.2018 року підпис на оригіналі договору про надання споживчого кредиту від 16.05.2008 року № 0 виконано не ОСОБА_6

Крім того, не ОСОБА_6 виконано два підписи на оригіналі заяви №65 від 16.05.2008р.; шість підписів в графі «Позичальник» і оригіналі «Додатку №1 «Графік погашення кредиту» до Договору про надання споживчого кредиту; десять підписів на кожному аркуші в графі «Позичальник» та в графі про отримання оригіналу Додатку №2 в оригіналі Додатку №2 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 16.05.2008 року.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов»язків. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороню ( сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Закону , іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За положенням ч.2 ст. 215 ЦК України , правочин є нікчемним, якщо його недійсність прямо встановлена законом.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові на умовах і розмірах, установлених договором, а позичальник повернути кредит і сплатити відсотки.

Оскільки позивач не отримував кредит в ПАТ « УкрСиббанк», підпис на кредитному договорі не належить позивачу суд вважає, зважаючи, що договір поруки є похідним договором кредитного, суд приходить до висновку, що позов ПАТ « УкрСиббанк» про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та поручителя, ОСОБА_4 суми заборгованості за кредитним договором слід залишити без задоволення.

Водночас суд вважає, що зустрічний позов про визнання недійсним кредитного договору слід задовольнити, оскільки він не відповідає вимогам ст.ст. 626, 638 ЦК України.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 203, 215, 626, 638 ЦК України, ст.ст. 263, 264, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_4, про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним, задовольнити.

Визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 0 від 16.05.2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_3;

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 витрати за проведення почеркознавчої експертизи у розмірі 3 961, 60 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.Г. Скрипник