Постанова

Іменем України

18 березня 2019 року

м. Київ

справа № 537/1132/16-ц

провадження № 61-19912св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., ХоптиС. Ф.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Полтавської області, у складі колегії суддів: Кузнєцової О. Ю., Карпушина Г. Л., Триголова В. М., від 08 лютого 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» мотивувало тим, що 10 вересня 2013 року між банком та приватним підприємством «Будівельна фірма «Екобуд КМ» (далі - ПП «БФ «Екобуд КМ») укладено договір овердрафту № 32-28/13-11531-с-к, за яким останньому надано кредитні кошти шляхом встановлення на його поточний рахунок № НОМЕР_1 ліміту овердрафту у сумі 55 тис. грн. В подальшому внесено зміни до кредитного договору, збільшено ліміт овердрафту до 58 400 грн та встановлено кінцевий строк повернення 11 вересня 2015 року. У забезпечення виконання ПП «БФ «Екобуд КМ» своїх зобов'язань 10 вересня 2013 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки. Станом на 09 листопада 2015 року, внаслідок неналежного виконання ПП БФ «Екобуд КМ» взятих на себе зобов'язань, утворилася заборгованість по договору овердрафту № 32-28/13-11531-с-к від 10 вересня 2013 року, яка склала 91 807, 46 грн і підлягає стягненню з відповідачів.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 квітня 2016 року провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ПП «БФ «Екобуд КМ» про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, у складі судді Сьоря С. І., від 01 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що порука ОСОБА_4 припинилася, оскільки банком пропущено шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором овердрафту № 32-28/13-11531-с-к від 10 вересня 2013 року у розмірі 91 807, 46 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про припинення поруки. Районним судом залишено поза увагою, що пунктом 5.1 договору поруки, визначено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Апеляційного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року і залишити в силі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 листопада 2016 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема положення статей 251, 252, 559 ЦК України. Пункт 5.1 договору поруки, який укладено між ОСОБА_4 та ПАТ «Фінанси та Кредит» суперечить положенням статті 559 ЦК України, оскільки такі (преклюзивні) строки не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх закінчення припиняє права кредитора та обов'язок боржника за договором. ОСОБА_4 не надавала згоди на збільшення ліміту по договору овердрафту до 72 684, 55 грн, а тому збільшення обсягу відповідальності у відповідності до положень статті 559 ЦК України також є підставою для припинення договору поруки.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Статтею 383 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заперечень на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

10 вересня 2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ПП «БФ «Екобуд КМ» укладено з договір овердрафту № 32-28/13-11531-с-к.

Згідно умов укладеного договору банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 55 тис. грн на умовах забезпеченості, поворотності, строковості і платності шляхом встановлення позичальнику на поточний рахунок № НОМЕР_1 у відділені № 32 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ліміту овердрафту, а позичальник зобов'язався повністю повернути отримані за рахунок ліміту овердрафту кредитні кошти у строк до 10 вересня 2014 року, сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі, порядку та строки, встановлені цим договором. Процентна ставка за користуванням кредитом становить 29, 99 % річних за період з дня надання кредитних коштів до закінчення строку користування кредитною лінією.

Пунктом 1.1 договору овердрафту № 32-28/13-11531-с-к сторони погодили, що протягом строку дії ліміту овердрафту та здійснення овердрафтного обслуговування позичальника банк має право, а позичальник шляхом підписання цього договору погоджується із таким правом банка, на свій розсуд в односторонньому порядку без згоди позичальника неодноразово змінювати та встановлювати на поточному рахунку позичальника інший розмір ліміту овердрафту.

11 вересня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ПП «БФ «Екобуд КМ» укладено додаткову угоду № 1 до договору овердрафту № 32-28/13-11531-с-к від 10 вересня 2013 року.

Згідно умов укладеної додаткової угоди № 1 до договору овердрафту № 32?28/13-11531-с-к від 10 вересня 2013 року, внесено зміни до договору та встановлено ліміт овердрафту у сумі 58 400 грн з кінцевим терміном повернення 11 вересня 2015 року.

Відповідно до пункту 3.3 кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно повністю погашати суму основної заборгованості за кредитом у період з 01 числа по останній день кожного місяця користування кредитом, починаючи з місяця, наступного за місяцем встановлення ліміту овердрафту.

Згідно підпункту б пункту 4.1 цього договору у випадках порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані в пункті 3.3 цього договору, позичальник зобов'язався сплатити банку проценти за користування коштами у валюті кредиту за процентною ставкою 39, 99 % річних.

Відповідно до пункту 7.1 договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Станом на 09 листопада 2015 року заборгованість по договору овердрафту № 32-28/13-11531-с-к від 10 вересня 2013 року склала 91 807, 46 грн, а саме: прострочена заборгованість по кредиту у сумі 72 684, 55 грн, прострочена заборгованість по відсоткам в розмірі 12 459, 80 грн та пеня за прострочення сплати заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам у розмірі 6 663, 11 грн.

Виконання зобов'язань ПП «БФ «Екобуд КМ» за договором овердрафту № 32?28/13-11531-с-к від 10 вересня 2013 року забезпечено порукою ОСОБА_4, з якою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 10 вересня 2013 року уклав договір поруки № 32-28/13-11531-с-к/2.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору поруки ОСОБА_4 зобов'язалася відповідати за повне та своєчасне виконання ПП «БФ «Екобуд КМ» його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором у повному обсязі. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники.

У пункті 2.2.1 договору поруки сторони погодили, що у разі зміни розміру боргових зобов'язань після укладення цього договору, такі боргові зобов'язання забезпечуються в їх повному розмірі без укладення будь-яких додаткових договорів до цього договору.

Пунктом 5.1 договору поруки визначено, що порука припиняється із припиненням зобов'язання, що забезпечується нею. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя.

У зв'язку з порушенням боржником вимог пункту 3.3 договору овердрафту, банком на підставі пункту 3.5 договору овердрафту припинено овердрафтне обслуговування в рамках договору починаючи з 06 травня 2015 року, про що боржника повідомлено листом від 06 травня 2015 року вих. № 36/1, при цьому у листі висунуто вимогу погасити заборгованість за кредитом та відсотками, сплатити пеню та штрафні санкції у строк до 18 травня 2015 року, тобто кредитором на підставі статті 1050 ЦК України та пункту 3.5 договору овердрафту змінено строк виконання основного зобов'язання.

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд із урахуванням вказаних норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції враховано, що у зв'язку з порушенням боржником вимог пункту 3.3 договору овердрафту, банком на підставі пункту 3.5 договору овердрафту припинено овердрафтне обслуговування в рамках договору, починаючи з 06 травня 2015 року, про що боржника повідомлено листом від 06 травня 2015 року вих. № 36/1. У листі висунуто вимогу погасити заборгованість за кредитом та відсотками, сплатити пеню та штрафні санкції у строк до 18 травня 2015 року, тобто кредитором на підставі статті 1050 ЦК України та пункту 3.5 договору овердрафту змінено строк виконання основного зобов'язання.

Вимоги банку боржником не виконано, а тому кредитор правомірно звернувся до суду за захистом свої порушених прав до поручителя на підставі укладеного договору поруки від 10 вересня 2013 року та додаткової угоди до договору поруки від 11 вересня 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд надав правильну оцінку положенням пункту 5.1 договору поруки, згідно якого порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя та дійшов правильного висновку про те, що настання строку виконання основного зобов'язання необхідно обчислювати з 18 травня 2015 року, а кредитодавець звернувся з позовом до поручителя у лютому 2016 року, тобто в межах передбаченого договором поруки трирічного строку чинності поруки, а тому цей строк банком не пропущено.

Правильність розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано.

Враховуючи положення пункту 1.1 договору овердрафту № 32-28/13-11531-с-к від 10 вересня 2013 року, пункту 2.2.1 договору поруки № 32-28/13-11531-с-к/2 від 10 вересня 2013 року, доводи ОСОБА_4 про те, що вона не надавала згоди на збільшення ліміту по договору овердрафту до 72 684, 55 грн, а тому збільшення овердрафту у відповідності до положень статті 559 ЦК України є підставою для припинення договору поруки, не заслуговують на увагу.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення суду апеляційної інстанції постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду по суті вирішення спору. Судомправильно застосовано до спірних правовідносин положення статей 559, 1050 ЦК України та дотримано норми процесуального права, зроблено обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (стаття 212 ЦПК України, у редакції чинній на момент розгляду справи).

Доводи касаційної скарги та зміст оскарженого судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування правильного по суті судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Полтавської областівід 08 лютого 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников
О. В. Білоконь
С. Ф. Хопта