КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/1636/19 Головуючий у 1 інстанції - Коробенко С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019 р. Київський Апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Заришняк Г.М., Рубан С.М.

При секретарі - Гаврюшенко К.О.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного

суду в порядку спрощеного позовного провадження

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 р.

в справі за заявою ОСОБА_1

про визнання ОСОБА_2 обмежено дієздатним,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Солом`янська районна в м. Києві

державна адміністрація (орган опіки та піклування)

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 обмежено дієздатним, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Єолом`янська районна в м. Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року та постановити нове, яким задовольнити заяву про визнання ОСОБА_2 обмежено дієздатним і призначити її піклувальником, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2000 року.

З квітня 2018 року в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12.03.2019 р. позов було задоволено, шлюб між сторонами розірвано. Разом з тим, як вбачається з пояснень заявника, рішення не набрало чинності у зв`язку з поданням нею апеляційної скарги.

Обгрнутовуючи заяву про обмеження цивільної дієздатності ОСОБА_2 заявниця посилалася на те, що ОСОБА_2 внаслідок зловживання алкогольними напоями поставив себе та свою сім`ю у скрутне матеріальне становище.

Згідно ч.2 ст.36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Згідно ст. 37 Цивільного кодексу України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування.

Згідно з ч.1 ст.298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Оскільки, закон визначає обов`язковою умовою призначення експертизи наявність достатніх даних про психічний розлад здоров`я, то з метою встановлення підстав для призначення експертизи судом була витребувана та досліджена медична карта ОСОБА_2 з Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» (а.с. 58-70).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 дійсно перебував на обліку з 15.01.1999 р. у зв`язку з хронічним алкоголізмом.

З подальших записів у медичній карті вбачається, що під час періодичних візитів (контактів) починаючи з вересня 2001 року мати ОСОБА_2 зазначала про те, що з 2001 року він спиртних напоїв не вживає, веде тверезий спосіб життя.

До того ж, починаючи з 2011 року спілкування з співробітниками соціальних служб здійснювала саме заявник ОСОБА_1 , яка також стверджувала про відсутність фактів зловживання своїм чоловіком алкогольними напоями, наполягала на тому, що він не має залежності, працює, веде здоровий образ життя.

В березні 2018 року ОСОБА_2 самостійно звернувся до лікарні з приводу зняття з обліку, у зв`язку з чим був направлений на обстеження.

Як вбачається з матеріалів медичної карти, передостанній запис у медичній картці: «12 квітня 2018 року прийнятий на обстеження ОСОБА_2 з 03.04.2018 р. по 12.04.2018 р. знаходився у відділенні. Скарг не заявляє, загальний стан задовільний. Рішенням ЛКК знятий з диспансерно-динамічного нагляду. Ознак наркологічних захворювань не виявлено».

Тому, з огляду на викладені обставини суд першої інстанції не знайшов достатніх даних, які б свідчили про доцільність призначення судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_2 .

Також судом зазначено, що заявник ОСОБА_1 до своєї заяви не надала жодного доказу на підтвердження наявності у ОСОБА_2 алкогольної залежності та психічних розладів, пов`язаних із цим.

Допитаний в судовому засіданні першої інстанції свідок ОСОБА_3 також не надала суду переконливих свідчень у можливій наявності будь-яких психічних розладів у ОСОБА_2 , пов`язаних з алкогольною залежністю.

В судовому засіданні як першої, так і апеляційної інстанцій ОСОБА_2 будь-яких явних ознак психічного розладу здоров`я не проявив, і в судових засідання, надавав суду послідовні, логічні пояснення, задавав питання, давав відповіді на поставлені йому питання.

Так, зокрема, в судовому засіданні апеляційної інстанції він зазначав, що спиртними напоями не зловживає, що з ОСОБА_2 бажає розлучитися, стосунків не підтримує.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, щодо відсутності підстав для задоволення заяви про обмеження дієздатності ОСОБА_2 .

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з`ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва - від 21 червня 2019 р. - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 3.12.2019 р.

Головуючий:

Судді: :