Справа № 157/502/19
Провадження №2-з/157/4/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гордійчука В.М.,

за участю секретаря Вавдіюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені-Каширському заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою в якій зазначає, що він є парафіянином-прихожанином Свято-Різдво-Богородичного храму Української православної церкви м. Каменя-Каширського.

15 березня 2019 року в газеті «Полісся» він прочитав оголошення для прихожан названого храму про те, що 24 березня 2019 року біля приміщення церкви відбуватиметься таємне голосування щодо переходу їхньої громади з Української православної церкви до Православної церкви України. Бути учасниками голосування можуть лише повнолітні особи, які проживають в межах парафії, зокрема, на вулицях: ОСОБА_6, ОСОБА_7 (Кузнецова), ОСОБА_8, Цирська, Фермерська, Шабліовського, Острівна, Чкалова (крім будинку 11), Суворова, Мала, Дружня, Хмельницького, Ватутіна, Окружна, Злагоди, ОСОБА_9, Порічанська, Грушевського, Стуса, Гайова, ОСОБА_6, Східна, ОСОБА_10, на провулка вищеназваних вулиць та провулках Магдебурській, Комарова. Голосування здійснюватиметься одразу після завершення Служби Божої. При собі обовязково мати паспорт громадянина України.

Звернувшись до настоятеля храму з проханням включити його до списків голосуючих, оскільки по жодній із вказаних вулиць він не проживає, однак є прихожанином цього храму, настоятелем йому було розяснено, що жодного відношення до голосування він, як настоятель храму, не має та не може надати йому списків, йому не відомо хто саме ініціював таке голосування.

Ініціаторами переходу громади прихожан Свято-Різдво-Богородичного храму Української православної церкви м. Каменя-Каширського з Української православної церкви до Православної церкви України та проведення голосування є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які займалися складанням списків голосуючих, розробленням бюлетенів та іншими організаційними питаннями.

Не дивлячись на його неодноразові звернення, до списків голосуючих його не включили чим позбавили права голосу.

З метою відновлення порушених прав, у найкоротші строки, але не пізніше законодавчо встановленого строку після забезпечення позову, він має намір звернутися до Камінь-Каширського районного суду з позовом про усунення перешкод та зобовязання вчинити дії, а саме включити до списку голосуючих.

Відповідачі документів, що дають право проводити таке голосування та протоколів зборів не надають, чим унеможливлюючи подачу позову до суду. Крім того, вони безпідставно та самоуправно, на власний розсуд, ігноруючи його права на волевиявлення, попри звернення парафіян, мають намір провести таємне голосування саме 24 березня 2019 року, позбавивши права голосу значну кількість парафіян вищезгаданого храму.

Таким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, адже в разі проведення голосування, він навіть при позитивному рішенні суду не матиме можливості взяти участь у голосуванні, чим фактично буде порушено його конституційні права та зробить неможливим виконання рішення суду.

У звязку з викладеним, просить вжити заходи забезпечення позову, а саме заборонити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також іншим особам вчинення будь-яких дій щодо проведення таємного голосування з приводу переходу громади прихожан Свято-Різдво-Богородичного храму Української православної церкви м. Каменя-Каширського з Української православної церкви до Православної церкви України.

Дослідивши матеріали подані із заявою про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення заяви немає.

Відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», громадяни України є рівними перед законом і мають рівні права в усіх галузях економічного, політичного, соціального і культурного життя незалежно від їх ставлення до релігії. В офіційних документах ставлення громадянина до релігії не вказується.

Будь-яке пряме чи непряме обмеження прав, встановлення прямих чи непрямих переваг громадян залежно від їх ставлення до релігії, так само як і розпалювання пов'язаних з цим ворожнечі й ненависті чи ображання почуттів громадян, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом.

Ніхто не може з мотивів своїх релігійних переконань ухилятися від виконання конституційних обов'язків. Заміна виконання одного обов'язку іншим з мотивів переконань допускається лише у випадках, передбачених законодавством України.

Відповідно до ст. 5 ч. 10 вказаного Закону, релігійна організація (церква) зобовязана додержувати вимоги чинного законодавства і правопорядку.

В силу ст. 7 ч. 2 цього Закону, релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об'єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об'єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Згідно із ст. 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об'єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб.

Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади. Релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням).

Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється загальними зборами релігійної громади. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту підлягає реєстрації в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Зміна підлеглості релігійної громади не впливає на зміст права власності та інших речових прав такої релігійної громади, крім випадку, встановленого статтею 18 цього Закону.

Частина громади, не згідна з рішенням про зміну підлеглості, має право утворити нову релігійну громаду і укласти договір про порядок користування культовою будівлею і майном з їхнім власником (користувачем).

Повідомлення державних органів про утворення релігійної громади не є обов'язковим.

Із вказаних вимого закону вбачається, що релігійну громаду, як релігійну організацію, обирає, призначає і змінює персонал згідно із своїм статутом (положенням).

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади.

ОСОБА_1, звернувшись до суду із даною заявою про забезпечення позову, подав лише інформацію про те, що ОСОБА_11 є парафіянкою храму Різдва Пресвятої Богородиці та регулярно відвідує Богослужіння в храмі протягом трьох років, однак не додав доказів на підтвердження того, що він є членом релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української православної церкви м. Каменя-Каширського і що вчинення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 будь-яких дій щодо проведення таємного голосування з приводу переходу громади прихожан цього храму з Української православної церкви до Православної церкви України може порушити його права чи інтереси, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Разом з тим, ОСОБА_1 не додав також доказів про те, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є членами релігійної громади вищеназваного храму, що дає їм право на вчинення будь-яких дій щодо проведення таємного голосування, а також не подав будь-яких доказів хто є членами релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української православної церкви м. Каменя-Каширського.

Аналізуючи вищеперелічені вимоги закону та досліджені докази, суд дійшов висновку, що оскільки забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а вчинення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 будь-яких дій щодо проведення таємного голосування з приводу переходу громади прихожан Свято-Різдво-Богородичного храму Української православної церкви м. Каменя-Каширського з Української православної церкви до Православної церкви України не може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду за позовом про усунення перешкод та зобовязання вчинити дії, а саме включити до списку голосуючих, і не тягне за собою порушення прав або інтересів заявника, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 153 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційних скарг безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 15-ти денний строк з дня її підписання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий: ОСОБА_12