ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1107/17 Номер провадження 22-ц/814/588/19Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Абрамова П.С., Гальонкіна С.А., при секретарі судового засідання: Діхтяр Т.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької міської ради Полтавської області на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 грудня 2018 року (постановлену суддею Хіневич В.І., повний текст ухвали складено 26 грудня 2018 року) у справі за скаргою Кременчуцької міської ради Полтавської області на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 рокуКременчуцька міська рада звернулась до суду зі скаргою, відповідно до якої просила суд винести рішення яким визнати незаконною та скасувати винесену в рамках виконавчого провадження № 55461567 постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 15.06.2018 року про відкриття провадження з примусового виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.05.2017 року по справі 537/1107/17.

В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.05.2017 року по справі №537/1107/17 було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме стягнуто з Кременчуцької міської ради Полтавської області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.03.2017 року по 04.05.2017 року у сумі 20914 грн. 06 коп. Вказує, що 20.06.2018 року на адресу Кременчуцької міської ради Полтавської області надійшла винесена в рамках виконавчого провадження №55461567 постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 15.06.2018 року про відкриття провадження з примусового виконання вищевказаного рішення суду. Вважає дану постанову незаконною, винесену з грубим порушенням норм чинного законодавства, а тому вона підлягає скасуванню, оскільки рішення про стягнення коштів з державних органів, держаного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не Держаною виконавчою службою.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 грудня 2018 року в задоволенні скарги Кременчуцької міської ради Полтавської області на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 відмовлено.

З даною ухвалою суду не погодилася Кременчуцька міська рада Полтавської області та подала на неї апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 грудня 2018 року та постановити нове рішення, яким скаргу Кременчуцької міської ради задовольнити. Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження за участі сторін та інших осіб по справі. На моменту розгляду справи був присутній представник ГТУЮ в Полтавській області, інші особи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішенняє невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 15.08.2017 року Крюківським районним судом м. Кременчука було видано виконавчий лист №537/1107/17 про стягнення з Кременчуцької міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 02 березня 2017 року по 04 травня 2017 року у розмірі 20914,06 грн.

ОСОБА_3 звернувся до Управління державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області з даним виконавчим листом, оскільки відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетів установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, так як, органи місцевого самоврядування відповідно до п.12 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України, утримуються за рахунок відповідного місцевого бюджету.

У липні 2017 року Управління державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області звернулось до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.09.2017 року заяву задоволено та змінено спосіб та порядок виконання рішення суду, шляхом стягнення грошових коштів з відкритих в Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області рахунків виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, оскільки Кременчуцька міська рада Полтавської області не є ні розпорядником, ні одержувачем бюджетних коштів, натомість головним розпорядником таких коштів є виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 18.10.2017 року, апеляційну скаргу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області задоволено, ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.09.2017 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні подання Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області, відмовлено.

У звязку з чим, виконавчий лист Управлінням Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області повернуто стягувачу, що не заперечувалося сторонами.

Також, судом встановлено, що Кременчуцька міська рада Полтавської області не зареєстрована та не обслуговується в органах Казначейської служби України, відкритих рахунків на таку юридичну особу немає.

27.12.2017 року ОСОБА_3 звернувся до відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області з заявою про прийняття до виконання виконавчий лист по справі №537/1107/17 виданого Крюківським районним судом Полтавської області 18.05.2017 року про стягнення з Кременчуцької міської ради Полтавської області на його користь грошових коштів.

03.01.2018 року повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 повернуто стягувачу, а саме ОСОБА_3 виконавчий лист №537/1107/17 виданий 15.08.2017 року Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з Кременчуцької міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 02 березня 2017 року по 04 травня 2017 року у розмірі 20914,06 грн., оскільки даний виконавчий лист підлягає виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

15.06.2018 року начальником відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_4 було постановлено постанову про скасування постанови ВП № 55461567 від 03.01.2018 року, про повернення виконавчого документу стягувачу з виконання виконавчого листа №537/1107/17 від 15.08.2017 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області як таку, що винесена передчасно. Зобовязано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 привести виконавче провадження №55461567 у відповідність до вимог чинного законодавства.

15.06.2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 винесено постанову про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні №55461567, якою було скасовано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 03.01.2018 року.

15.06.2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55461567 за виконавчим листом №537/1107/17 виданий 15.08.2017 року Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з Кременчуцької міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 02 березня 2017 року по 04 травня 2017 року у розмірі 20914,06 грн.

При цьому, скаржник вважає дії державного виконавця неправомірними, оскільки були вчиненні останнім з порушенням норм чинного законодавства.

Під час апеляційного розгляду справи стало відомо, що рішення апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2017 року на виконання якого було відкрито виконавче провадження, законність відкриття по якому є предметом розгляду по даній справі, 13.02.2019 року Полтавським апеляційним судом було скасовано, а у задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено. У звязку з викладеним 06.03.2019 року виконавче провадження №55461567 було закінчено.

Відмовляючи у задоволенні скарги Кременчуцької міської ради Полтавської області, суд першої інстанції виходив з того, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 діяв у спосіб та в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а тому скарга Кременчуцької міської ради Полтавської області задоволенню не підлягає.

Однак, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм цивільно-процесуального законодавства та матеріального права, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Відповідно до ст. ст.1, 2 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених ЗУ «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Згідно з положеннями статті 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа в тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з п.12 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України, бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету.

Однак, судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не взято до уваги те, що згідно пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів. Згідно статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Таким чином, у звязку з наявною встановленою Законом забороною щодо стягнення коштів державним виконавцем з державного органу, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ керуючись пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», повертається виконавчий документ без прийняття до виконання.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Кременчуцька міська рада Полтавської області (боржник по виконавчому провадженні) є органом місцевого самоврядування.

Отже, аналізуючи зміст вищевказаних норм права, можна прийти до висновку, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 не мав права приймати до примусового виконання виконавчий лист, виданий на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.05.2017 по справі №537/1107/17, оскільки боржником по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому примусове виконання даного рішення покладається на органи державної казначейської служби. Тому, державний виконавець, враховуючи положення чинного законодавства, зобовязаний був повернути виконавчий лист без прийняття до виконання.

Крім того, слід зазначити, що у відповідності до вимог п.п. 1 п. 9 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України було внесено зміни, згідно яких установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету, рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Висновок суду про те, що безспірне стягнення (списання) коштів можливе лише з боржників, рахунки яких відкриті в органах казначейства, а в Кременчуцької міської ради Полтавської області такі рахунки відсутні, тому скаржник не обслуговується в органах Казначейської служби України, а значить виключає можливість списання казначейством коштів на виконання судового рішення, ґрунтуються на не правильному тлумаченні нормативно-правових актів. Оскільки боржник (бюджетна установа) відповідно до п.12 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України - це органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету, а тому виконавчий документ, у якому боржником є Кременчуцька міська рада Полтавської області, має виконуватися виключно органом Казначейства, в якому обслуговується цей боржник.

Тобто, навіть відсутність нормативної регламентації порядку виконання судового рішення за фактичних обставин, що склалися між учасниками спору, зумовлює необхідність встановлення та вжиття заходів необхідних для виконання судового рішення саме органом Казначейства, адже ефективна, і законодавчо, і практично, організація системи виконання рішень є позитивним обовязком держави.

Тому, державні виконавці не мають законних підстав проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами в справах, де боржниками є орган місцевого самоврядування (що повністю утримуються за рахунок відповідно місцевого бюджету), а стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства, що судом не прийнято до уваги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 №465/3743/13-а.

За таких обставин, судова колегія вважає, що старшим державним виконавцем Лукмасло М.М. було порушено принцип верховенства права, принцип законності, норми Закону України «Про виконавче провадження».

Висновок суду про те, що дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки дія вказано Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належить до комунальної власності є необгрунтованими. Так як стягувачем в даному випадку є фізична особа ОСОБА_3, а Кременчуцька міська рада Полтавської області - боржник по виконавчому провадженню.

За вказаних обставин стягувач повинен був здійснювати захист своїх прав шляхом оскарження дій органів державного казначейства.

Тому, враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Кременчуцької міської ради Полтавської області, скасування ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 грудня 2018 року та постановлення нової ухвали по суті поданої скарги.

Керуючись ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Кременчуцької міської ради Полтавської області задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 грудня 2018 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу Кременчуцької міської ради Полтавської області на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати винесену в рамках виконавчого провадження №55461567 постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 15.06.2018 року про відкриття провадження з примусового виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.05.2017 року по справі 537/1107/17.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови суду виготовлено 26 березня 2019 року.

Головуючий: ____________________ Г.Л. Карпушин

Судді : __________________ П.С. ОСОБА_5 Гальонкін