ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/253/19 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 311010000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Парандюк Т. С., Щавурська Н. Б.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та сторін: представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, представників Тернопільської обласної бібліотеки для молоді адвоката ОСОБА_3 та ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/18139/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2018 року, ухваленого суддею Черніцькою І.М., повний текст якого складений 19 грудня 2018 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної бібліотеки для молоді про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Тернопільської обласної бібліотеки для молоді про скасування наказу заступника директора Тернопільської обласної бібліотеки для молоді від 16 липня 2018 року №62-К; про поновлення її на посаді провідного бухгалтера роботі в Тернопільській обласній бібліотеці для молоді з 16 липня 2018 року; про стягнення з Тернопільської обласної бібліотеки для молоді в її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 9 819 (дев'ять тисяч вісімсот дев'ятнадцять) гривень 36 копійок.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 23 липня 2012 року була прийнята до відповідача на посаду провідного бухгалтера, а з 18 лютого 2014 року тимчасово виконувала обов'язки головного бухгалтера. У липні 2015 року позивачці було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення трьох років. У червні 2018 року відповідач направив їй попередження про зміну істотних умов праці, в зв'язку з тим, що із штатного розпису установи була виведена посада головного бухгалтера, а також їй було запропоновано посаду завідувача сектором господарсько-технічного забезпечення. 16 липня 2018 року вона відмовилась від запропонованої посади, і її було звільнено відповідно до наказу № 62-к від 16 липня 2018 року з посади в.о. головного бухгалтера на підставі п.6 ст.36 КзпП України. В подальшому наказом № 84-к від 07.09.2018р. внесено зміни до наказу № 62-к від 16.07.2018р.. а саме в абзаці 2 п.1 слова п.6 ст.36 КЗпП України замінено на п.1 ч.1 ст.40 КзпП України. Позивач вважає, що вона була прийнята на посаду провідного бухгалтера, яка залишилась у штатному розписі, посади в.о. головного бухгалтера не передбачено в штатному розписі, обов'язки головного бухгалтера вона виконувала тимчасово і тому її звільнення з займаної посади проведено незаконно. Крім того, просила поновити строк звернення до суду як такий, що пропущений з поважних причин. Зокрема, посилається на те, що у період з 02 серпня по 23 серпня 2018 року адвокат, який надавав їй правничу допомогу, перебував за межами України. У серпні захворів її малолітній син, а 16 серпня 2018 року у зв'язку із ускладненням стану здоров'я, вона із дитиною були госпіталізовані до лікарні. Також, з метою досудового поновлення порушених прав, 07 серпня 2018 року вона зверталась до Управління Держпраці у Тернопільській області щодо проведення перевірки стосовно законності її звільнення.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (вул. Галицька, 16/2, м. Тернопіль, РНОКПП НОМЕР_1) до Тернопільської обласної бібліотеки для молоді (вул. Нечая, 29, м. Тернопіль, ) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2018 року №607/18139/18 та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Тернопільської обласної бібліотеки для молоді про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити, посилаючись на те, що воно є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що її було прийнято на посаду провідного бухгалтера Тернопільської обласної бібліотеки для молоді на постійно, що підтверджується копією наказу, наданого відповідачем на адвокатський запит, а також записом в трудовій книжці. З 18 лютого 2014 року вона виконувала тимчасово обов'язки головного бухгалтера. Твердження суду про те, що вона була прийнята на постійне місце праці - в.о. головного бухгалтера є надуманими, оскільки ні Національним класифікатором України ДК 003:2010, ні штатним розписом Тернопільської обласної бібліотеки для молоді такої посади як в.о. головного бухгалтера не передбачено. Крім цього, якщо взяти до уваги доводи відповідача про те, що її було прийнято на посаду провідного бухгалтера на час декретної відпустки ОСОБА_5, то відповідачем порушено норми ч.1ст.39-1 КзпП України, а саме, після звільнення ОСОБА_5 (23 грудня 2014 року), вона продовжувала працювати і тому дія трудового договору була продовжена на невизначений строк. Також, відповідачем було допущено порушення трудового законодавства, оскільки одночасно призначено на одну штатну одиницю провідного бухгалтера ще одного працівника ОСОБА_6 Відповідачем не враховано її переважного права залишення на роботі, адже, її кваліфікація та продуктивність праці вища, ніж у призначеної на посаду провідного бухгалтера новоствореного відділу ОСОБА_7 Крім того, про виведення посади провідного бухгалтера із одного відділу та включення до іншого, вона не попереджалась. ОСОБА_7, зайняла посаду провідного бухгалтера новоствореного відділу за 8 місяців до попередження її про зміну істотних умов праці.

Від Тернопільської обласної бібліотеки для молоді надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2018 року в справі №607/18139/18 без змін, посилаючись на те, що дана апеляційна скарга є безпідставною, викладені в ній обставини суперечать та не відповідають реальним обставинам справи, оскільки при розгляді справи судом першої інстанції було з'ясовано та досліджено усі обставини справи, а відтак рішення суду прийняте у відповідності до норм чинного законодавства, є законним та обґрунтованим. Позивач у апеляційній скарзі зазначає, що вона прийнята на посаду провідного бухгалтера не знаючи про це, що дана посада є тимчасова на час перебування основного працівника в декретній відпустці, проте, згідно наказу №12-К від 21 березня 2012 року провідному бухгалтеру ОСОБА_5 було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 22 березня 2012 року по 21 грудня 2014 року і саме на цю посаду наказом №35-К від 23 липня 2012 року було прийнято ОСОБА_8 Згідно наказу № 6 ОСОБА_1 було переведено на посаду в.о. головного бухгалтера з 18 лютого 2014 року, як на постійну роботу, а не тимчасова, що підтверджується заявою ОСОБА_1 про прийняття її на дану посаду. Щодо звільнення прозивача, то їй було надіслано попередження за №74, в якому вказано про зміну істотних умов праці та запропонована вакантна посада завідувача сектору господарсько-технічного забезпечення (посада професійної групи керівники, 12 тарифний розряд), з яким вона була ознайомлена 14 травня 2018 року, однак, отримувати та підписуватись з вказаним попередженням ОСОБА_1 відмовилась, про що був складений відповідний акт. Директор Тернопільської обласної бібліотеки для молоді звернулася із листом до профспілкової організації для погодження про зміну істотних умов ОСОБА_1 у зв'язку з реорганізацією відділів бібліотеки, яке було розглянуте комітетом Первинної профспілкової організації Тернопільської обласної бібліотеки для молоді 16 травня 2018 року. У зв'язку із даними фактами, позивача було належним чином повідомлено про можливе її звільнення і 16 липня 2018 року її було звільнено і в цей день видано трудову книжку та наказ про звільнення, що підтверджується її підписом про отримання в Книзі обліку руху трудових книжок.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представники Тернопільської обласної бібліотеки для молоді ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_9 апеляційної скарги не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідача мало місце скорочення штату у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, внаслідок чого було скорочено посаду, яку обіймала позивачка в.о.головного бухгалтера, а тому звільнення позивача з ініціативи власника з підстав скорочення чисельності штату працівників відбулося з дотриманням процедури, визначеної для цього КЗпП України, в зв'язку з чим не має правових підстав для задоволення позовних вимог про скасування наказу про звільнення позивача та поновлення на роботі судом не встановлені. У зв'язку із наведеним, не підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки порушення відповідачем трудових прав позивача не мало місце, а тому для застосування ст.2371 КЗпП України правові підстави відсутні.

Колегія суддів, з даними висновками суду першої інстанції погодитися не може, оскільки судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми матеріального.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_10 вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 43 Конституції України громадянам гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку вони вільно обирають або на яку вільно погоджуються. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статі 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Під час звільнення працівника на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у звязку із змінами в організації праці, в тому числі скорочення штату працівників, необхідно дотримуватись гарантій, передбачених статтею 492 КЗпП України.

Судом встановлено, що відповідно до статті 27 КЗпП України ОСОБА_8 призначено 23 липня 2012 року на посаду провідного бухгалтера з посадовим окладом відповідно до штатного розпису на підставі заяви ОСОБА_8, що підтверджується наказом № 35-к від 23.07.2012р. (а.с.63).

Представник відповідача - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила той факт, що ОСОБА_8 написала заяву про прийняття на посаду провідного бухгалтера без зазначення строку трудового договору.

Відповідно до Наказу №6-К від 06 лютого 2014 року переведено провідного бухгалтера ОСОБА_8 на посаду в.о. головного бухгалтера з 18 лютого 2014 року і встановлено посадовий оклад згідно штатного розпису (а.с. 7).

За змістом ст.105 КзпП України вбачається можливість виконання обов'язків відсутнього працівника (суміщення) як без звільнення від своєї основної роботи (в такому випадку проводиться доплата), так і зі звільненням працівника від виконання обов'язків за основною посадою (доплата не проводиться).

Роз'яснення поняття тимчасового заступництва міститься у листі від 19 квітня 2011 року № 126/06/186-11 Міністерства праці та соціальної політики України Щодо виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника, яке викладене відповідно до роз'яснення Держкомпраці та Секретаріату ВЦРПС від 29.12.65р. № 30/39 (із змінами, внесеними постановою Держкомпраці та Секретаріату ВЦРПС від 11.12.86р. № 521/30-18), діючого на підставі Постанови Верховної Ради України від 12.09.91р. № 1545 (1545-12) Про порядок тимчасової дії на території України деяких актів законодавства Союзу РСР.

Так, тимчасове заступництво це виконання обов'язків за посадою тимчасово відсутнього працівника і провадиться воно із звільненням від своїх основних обов'язків. Призначення працівника виконуючим обов'язки за вакантною посадою не допускається. Зазначене можливо лише за посадою, призначення на яку провадиться вищим органом управління.

ОСОБА_10 видно з п.5.7.7. Статуту комунальної установи Тернопільської обласної ради Тернопільська обласна бібліотека для молоді, в редакції чинній на момент виникнення даних правовідносин, що директор комунальної установи Тернопільської обласної ради Тернопільська обласна бібліотека для молоді призначає на роботу, переміщує на посадах, звільняє з роботи працівників бібліотеки, накладає у встановленому порядку дисциплінарні стягнення.

Отже, призначення ОСОБА_8 виконуючим обов'язки головного бухгалтера є недопустимим і нічим іншим, як неправильним оформленням внутрішнього сумісництва (суміщення із звільненням від виконання своїх основних обов'язків) - виконання обов'язків відсутнього працівника за вакантною посадою головного бухгалтера, якого призначає директор Тернопільської обласної бібліотеки для молоді, а не вищий орган управління.

Тому не заслуговують на увагу доводи представників відповідача про те, що позивач була призначена на посаду виконуючого обов'язки головного бухгалтера на постійно.

Крім цього, найменування посад на підприємствах, в установах та організаціях визначається штатним розписом.

ОСОБА_10 вбачається з штатного розпису Тернопільської обласної бібліотеки для молоді такої посади як виконуючий обов'язки головного бухгалтера не має.

Відповідно до абзацу третього п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.93 записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнятий працівник виконуються для робітників і службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у Класифікаторі професій.

У Національному класифікаторі України класифікаторі професій ДК 003:2010, затвердженого Наказом Держспоживстандарту України 28.07.2010 №327, такої посади як виконуючий обов'язки головного бухгалтера не передбачено.

Таким чином, відповідачем, приймаючи рішення про скорочення посади головного бухгалтера, підстав звільняти позивача, яка виконувала обов'язки головного бухгалтера не було з огляду на те, що скорочувалася посада головного бухгалтера, а не - працівник, який виконував обов'язки головного бухгалтера.

Щодо доводів відповідача про те, що ОСОБА_1 була прийнята на посаду провідного бухгалтера Тернопільської обласної бібліотеки для молоді тимчасово, а саме на час перебування основного працівника в декретній відпустці, слід зазначити таке.

Вище вказувалося, що відповідно до статті 27 КЗпП України ОСОБА_8 призначено 23 липня 2012 року на посаду провідного бухгалтера з посадовим окладом відповідно до штатного розпису на підставі заяви ОСОБА_8, що підтверджується наказом № 35-к від 23.07.2012р.

В матеріалах справи існує два накази, надані відповідачем і належним чином ним завірені, про призначення ОСОБА_8 на посаду провідного бухгалтера.

В одному (а.с.63) - без зазначення тимчасово на час декретної відпустки основного працівника, а в іншому (а.с.88) - із даною вказівкою.

Відповідно до статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути:

1) безстроковим, що укладається на невизначений строк;

2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін;

3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений термін з урахуванням характеру наступної роботи або умов її виконання, або інтересів працівника, та в інших випадках, передбачених законодавством.

Підставою для укладення строкового трудового договору є заява працівника про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме.

В матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_8 про прийняття її на посаду провідного бухгалтера.

Однак, представник відповідача - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила той факт, що ОСОБА_8 написана заява про прийняття на посаду провідного бухгалтера без зазначення строку трудового договору.

Отже, враховуючи те, що факт укладення трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений у заяві працівника про прийняття на роботу, а в даному випадку цього нема, тому колегія суддів вважає з ОСОБА_8 був укладений безстроковий трудовий договір.

Також, якщо взяти до уваги, доводи відповідача, що позивач була прийнята на посаду провідного бухгалтера тимчасово, на час декретної відпустки основного працівника ОСОБА_5, тоді після звільнення ОСОБА_5 (19.12.2014) трудові відносини між позивачем та відповідачем продовжували тривати і жодна із сторін не вимагали їх припинення, а відтак на підставі ст.391 КЗпП України дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Наказом №62-К від 16 липня 2018 року звільнено ОСОБА_1, в.о. головного бухгалтера, із займаної посади 16 липня 2018 року, на підставі: п.6 ст.36 КЗпП України, попередження про зміну істотних умов праці №74 від 14 травня 2018 року, відмова ОСОБА_1 від продовження роботи в нових умовах від 16 липня 2018 року; провідному бухгалтеру ОСОБА_7 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 розрахункові кошти та вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку на підставі ст.44 КЗпП України (а.с. 9).

Згідно з Наказом №84-К від 07 вересня 2018 року Про внесення змін до наказу №62-К від 16 липня 2018 року в абзаці 2 пункту 1 слова п.6 ст.36 КЗпП України замінено на п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України; доповнено наказ пунктом 3 наступного змісту: Заступнику директора ОСОБА_10 до 10 вересня 2018 року направити ОСОБА_1 листа з пропозицією прибути до бібліотеки для виправлення запису в трудовій книжці (а.с. 74).

Враховуючи те, що лише 07 вересня 2018 року був виданий наказ про зміну підстави звільнення позивача, позов був пред'явлений 10.09.2018р., тому колегія суддів вважає, що строк звернення позивачем до суду, передбачений ст.233 КЗпП України, не пропущений, оскільки строк для звернення обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, стаття 233 КЗпП України конкретизує це правило стосовно звільнення працівника, в цьому разі строк обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки із записом про звільнення.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Тернопільської обласної бібліотеки для молоді про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Скасувати наказ заступника директора Тернопільської обласної бібліотеки для молоді від 16 липня 2018 року №62-К про звільнення ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на посаді провідного бухгалтера в Тернопільській обласній бібліотеці для молоді ().

Стягнути з Тернопільської обласної бібліотеки для молоді () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 липня 2018 року по 19 березня 2019 року в сумі 33 023 (тридцять три тисячі двадцять три) гривні 14 копійок за вирахуванням обов'язкових платежів, виходячи з розрахунку: середньомісячного заробітку в розмірі 4091,40 грн. (17.07.2018 31.07.2018 = 11 робочих днів х 185,97 грн. /середньоденна зарплата/ = 2045,69 грн.; 01.08.2018 31.08.2018 = 22 робочих дня х 185,97 грн. (середньоденна зарплата/ = 4091,34 грн.; 01.09.2018 30.09.2018 = 20 робочих днів х 204,57 грн. /середньоденна зарплата/ = 4091,40 грн.; 01.10.2018 31.10.2018 = 22 робочих дні х 185,97 грн. /середньоденна зарплата/ = 4091,34 грн.; 01.11.2018 30.11.2018 = 22 робочих дні х 185,97 грн. /середньоденна зарплата/ = 4091,34 грн.; 01.12.2018 31.12.2018 = 20 робочих днів х 204,57 грн. /середньоденна зарплата/ = 4091,40 грн.; 01.01.2019 31.01.2019 = 21 робочий день х 194,82 грн. /середньоденна зарплата/ = 4091,39 грн.; 01.02.2019 28.02.2019 = 20 робочих днів х 204,57 грн. /середньоденна зарплата/ = 4091,40 грн.; 01.03.2019 19.03.2019 = 12 робочих днів х 194,82 грн. /середньоденна зарплата/ = 2337,84 грн.).

Згідно з ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

ОСОБА_10 зазначено в п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а апеляційний суд прийшов до висновку у задоволенні позову, тому, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з Тернопільської обласної бібліотеки для молоді () в користь держави судовий збір в розмірі 1762 (одної тисячі сімсот шістдесят дві) гривні (704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок за подачу позову + 1 057 (одна тисяча п'ятдесят сім) гривень 20 копійок за розгляд в апеляційній інстанції).

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Тернопільської обласної бібліотеки для молоді про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Скасувати наказ заступника директора Тернопільської обласної бібліотеки для молоді від 16 липня 2018 року №62-К про звільнення ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на посаді провідного бухгалтера в Тернопільській обласній бібліотеці для молоді ().

Стягнути з Тернопільської обласної бібліотеки для молоді () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 липня 2018 року по 19 березня 2019 року в сумі 33 023 (тридцять три тисячі двадцять три) гривні 14 копійок за вирахуванням обов'язкових платежів.

Стягнути з Тернопільської обласної бібліотеки для молоді () в користь держави судовий збір в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 25 березня 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи