Справа№340/270/18
Провадження № 2/340/9/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Бучинського А.Б.,

з участю секретаря судового засідання Фурманюк В.М.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Верховинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про виключення відомостей про батьківство з актового запису,-

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано в 2006 році, від якого у них народилося двоє дітей - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча є працездатним і має можливість виплачувати аліменти на утримання дітей.Вона не взмозі самостійно забезпечити належні умови проживання дітей, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 13.06.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду подав відзив, згідно якого позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 та просить при визначенні розміру аліментів врахувати, що в нього на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу та перестарілі родичі. В частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 заперечив, вказав, що ОСОБА_1 не являється його рідною дочкою, оскільки на час коли вони зареєстрували з позивачем шлюб, остання вже була вагітною від іншого чоловіка.

Ухвалою суду від 16.07.2018 розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем ОСОБА_1 03.08.2018 подано до суду зустрічний позов про оспорення батьківства, який ухвалою суду від 06.08.2018 прийнято до розгляду та обєднано в одне провадження з первісним позовом, розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Зустрічний позов відповідач обґрунтовує тим, що він не являється біологічним батьком дитини ОСОБА_1, яка народилася 22 червня 2002 року. На час укладення шлюбу з ОСОБА_2 04.06.2002, остання вже була вагітною та через декілька днів народила дитину. Він не надавав згоди на реєстрацію дитини, однак ОСОБА_2 зробила це самостійно без його відома. Просить виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження ОСОБА_1

Ухвалою суду від 14.09.2018, залишеною без змін на підставі постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 07.11.2018, призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

На підставі ухвали суду від 31.01.2019 поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 21.02.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання повторно не зявилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно поданої нею заяви від 30.06.2018, позовні вимоги за первісним позовом підтримує, просить розгляд справи проводити без її участі. А тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи у відсутності позивача.

Відповідач в судовому засіданні вимоги за первісним позовом визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, в розмірі ј частини його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 заперечив, вказав, що він не являється біологічним батьком дитини, відомості про нього, як батька дитини позивачкою було внесено без його згоди, а тому просить задовольнити зустрічний позов та відмовити в стягненні аліментів на утримання ОСОБА_1.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обовязку.

З врахуванням положень ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що сторони розірвали шлюб 20.11.2006, що підтверджується рішенням Верховинського районного суду (а.с.4).

Як вбачається із свідоцтв про народження серія І-НМ №165658, І-НМ №165659 виданих 21.09.2010 Відділом реєстрації актів громадянського стану Верховинського РУЮ Івано-Франківської області (а.с.6,7) сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_1 являються батьками неповнолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 14.10.2010 (а.с.5) вбачається, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_6, прізвище позивач не змінювала і залишилася «Грау».

Судом безспірно встановлено, що неповнолітні діти проживать з матір'ю ОСОБА_2 дані обставини не заперечуються відповідачем по справі.

В той же час відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому зазначає, що він не являється біологічним батьком дитини ОСОБА_1, яка народилася 22 червня 2002 року. На час укладення шлюбу з ОСОБА_2 04.06.2002, остання вже була вагітною та через декілька днів народила дитину. Він не надавав згоди на реєстрацію дитини, однак ОСОБА_2 зробила це самостійно без його відома.

Згідно з ст.122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя.

Згідно з ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Судом призначалася по справі судово молекулярно-генетична експертиза на предмет визначення кровного споріднення між відповідачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дитиною ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак проведення такої виявилося неможливим, оскільки позивач ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_1 у визначений час до експертної установи не прибули, що зробило неможливим проведення експертизи.

При цьому, судом позивачу ОСОБА_2 було розяснено положення ст.109 ЦК України та наслідки ухилення від участі в експертизі, однак такі залишилися останньою поза увагою.

Крім того, позивач оскаржуючи ухвалу про призначення по справі судово молекулярно-генетичної експертизи, в апеляційній скарзі зазначила, що нею визнається наведена ОСОБА_1 у зустрічному позові обставина щодо відсутності кровного споріднення між ним та дитиною ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності та те, що позивач за зустрічним позовом у відповідності до вимог ч. 1 ст. 122 СК України записаний батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 не заперечує тієї обставини, що він не являється біологічним батьком вказаної дитини та ухилилася від проведення генетичної експертизи, внаслідок чого перевірити факт кровного споріднення між відповідачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дитиною ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявилося можливим, а тому суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову.

При цьому, суд не вбачає підстав для покладення на Верховинський РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області обовязку внесення змін до актового запису, оскільки відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Оскільки, судом встановлено, що відповідач не являється біологічним батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому у відповідності до вимог ст.180 СК України, в нього не виникає обовязку утримувати дитину, у звязку з чим первісний позов в частині стягнення аліментів на її утримання не підлягає задоволенню.

При цьому, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання іншої дитини, а саме ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд виходить з наступного.

Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017 р.), при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, те що відповідач є здоровою та працездатною людиною, зобовязаний забезпечувати свою дитину матеріально, виходячи з мінімального розміру аліментів на одну дитину визначеного законом, суд приходить до висновку про те, що слід визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з врахуванням наданої допомоги матір'ю дитини, забезпечить їй, належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання, а тому в цій частині позовні вимоги за первісним позовом підлягають до часткового задоволення.

Також, згідно вимог ст.141 ЦПК України слід покласти на сторони понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 24.05.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позову відмовити за його безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_3, як батька дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з актового запису №41 вчиненого Відділом реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області від 04.07.2002, а саме, у графі «по батькові дитини» - виключити «Володимирівна» та у графі «батько» - «ОСОБА_3, Громадянин України».

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати за зустрічним позовом в розмірі 704 гривні 80 копійок (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6; місце реєстрації: с.Ільці, Верховинський район, Івано-Франківська область, присілок Центр; персональний ідентифікаціний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7; персональний ідентифікаціний номер НОМЕР_2.

Третя особа: Верховинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, адреса місцезнаходження: смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область, вул.І.Франка,1.

Повний текст рішення суду складено 26.03.2019.

Суддя: Бучинський А.Б.