Справа № 211/292/18
Провадження № 2-во/211/56/19
У Х В А Л А
іменем України
про відмову у внесенні виправлень
02 грудня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Ніколенко Д.М.
за участю секретаря судового засідання Гулько А.С.,
розглянувши у м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 про внесення виправлень до судового наказу у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
26 січня 2018 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 211/292/18 винесено судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до його повноліття, на користь матері ОСОБА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.
До суду звернулася заявник ОСОБА_1 з заявою про внесення виправлень до судового наказу, вказавши правильним розмір стягуваних аліментів ј частка від доходу (заробітку) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування зазначила, що у зв`язку із допущеною опискою, а саме зазначенням розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, державному виконавцю не є зрозумілим спосіб стягнення, оскільки насправді прохальна частина заяви повинна була бути сформульована відповідно до вимог частини 5 статті 183 СК України.
В судове засідання стягувач та боржник не з`явилися, однак їх неявка відповідно до частини третьої статті 432 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до частини першої статті 173 ЦПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або розстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.
Частиною першою статті 432 ЦПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Згідно пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Крім того, виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі № 6-788цс16 від 22.02.2017р.), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.
Пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Разом з тим, згідно пункту 5 частини першої статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Аналогічна норма закріплена й у частині третій статті 184 СК України, відповідно до якої той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як вбачається з матеріалів справи, заявником ОСОБА_1 було заявлено вимогу саме щодо стягнення аліментів в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що і було зазначено судом відповідно до вимог частини першої статті 13 ЦПК України. Доповнювати чи змінювати самостійно заявлені вимоги, в тому числі й встановлюючи замість заявника заявлений до стягнення розмір аліментів, суд не має повноважень.
В даному випадку заявляючи вимогу про виправлення описки шляхом зазначення стягнення аліментів в розмірі частки від доходу замість твердої грошової суми, заявник ОСОБА_1 фактично заявляє вимогу про зміну способу та розміру стягуваних аліментів, що заявляється лише в порядку позовного провадження шляхом подання відповідного позову.
Що саме незрозуміло державному виконавцю з тесту судового наказу, суд не знаходить, оскільки він відповідає вимогам чинного законодавства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 432 ЦПК України, -
в задоволенні заяви ОСОБА_1 про внесення виправлень відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02 грудня 2019 року.

Суддя Д.М.Ніколенко