ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Іванової І.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Гановської А.М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2019 року у справі за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року представник ГУ ДФС у Полтавській області звернувся до суду з заявою, в якій просив суд прийняти рішення про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю щодо ФОП ОСОБА_1 , а саме інформації про обіг коштів на її рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ«КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року із зазначенням дати та суми операцій, призначення платежів, які подавались до банку зазначеним платником.

Мотивуючи вимоги, посилається на те, що необхідність розкриття банком цієї інформації зумовлена тим, що відносно ФОП ОСОБА_1 було заплановано проведення податкової перевірки, однак вона не отримала копію наказу про проведення виїзної планової перевірки ГУ ДФС у Полтавській області від 30.05.2018 року №1378 та письмове повідомлення про проведення перевірки від 30.05.2018 №410, які були їй надіслані рекомендованим поштовим відправленням та повернуті адресату з поміткою «За закінченням терміну зберігання», що унеможливлює проведення вказаної перевірки.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, представник ГУ ДФС у Полтавській області подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зокрема вказує про те, що місцевим судом не враховано усіх доказів у справі, не перевірено обґрунтування заявника щодо необхідності розкриття інформації, що містить банківську таємницю, стосовно ФОП ОСОБА_1 , оскільки відсутність цієї інформації у працівників фіскальної служби позбавляє їх можливості належним чином провести перевірку правильності сплати податків та зборів цієї фізичної особи-підприємця, тому вважає висновок суду про відмову у задоволенні заяви необґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було належним чином обґрунтовано необхідності розкриття інформації, що містить банківську таємницю щодо ФОП ОСОБА_1 , оскільки документи про проведення планової перевірки направлялися поштою усього один раз, що свідчить про формальність цих дій представниками фіскальної служби, крім того у матеріалах справи відсутні докази того, що ФОП ОСОБА_1 станом на час розгляду справи відсутня за адресою своєї реєстрації і заявником не надано доказів неможливості вручення наручно або поштою документів про проведення податкової перевірки будь-якому дорослому члену її сім`ї за адресою реєстрації ФОП, через що правові підстави для задоволення заяви відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на обліку в Головному управлінні ДФС у Полтавській області перебуває на обліку фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса державної реєстрації платника податків: АДРЕСА_1 , і відкрито рахунок № НОМЕР_1 (українська гривня) у ПАТ «Креді Агріколь Банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, 01004.

На виконання плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік, Головним управлінням ДФС у Полтавській області видано наказ від 30.05.2018 року №1378 про проведення виїзної планової перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за період 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, письмове повідомлення про проведення перевірки від 30.05.2018 №410 та направлення на перевірку від 08.06.2018 №2071 та від 11.06.2018 №2083.

Проведення перевірки було заплановане в період з 11.06.2018 року по 22.06.2018 року.

Копію наказу про проведення виїзної планової перевірки Головного управління ДФС у Полтавській області від 30.05.2018 року №1378 та письмове повідомлення про проведення перевірки від 30.05.2018 №410 були направлені 31.05.2018 року ФОП ОСОБА_1 на адресу державної реєстрації платника податків рекомендованим поштовим відправленням та повернуті адресату з поміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до акту про неможливість вручення копії наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 11.06.2018 року № 657/16-31-13-11, 11.06.2018 року було здійснено заходи з пред`явлення, ознайомлення і вручення ФОП ОСОБА_1 наказу від 30.05.2018 року №1378, та направлення на перевірку від 08.06.2018 №2071 та від 11.06.2018 №2083, оскільки 11.06.2018 року в період з 10-00 годин до 14 годин 30 хвилин вона була відсутня за адресою державної реєстрації: АДРЕСА_1 .

12.06.2018 року і 20.07.2018 року ГУ ДФС у Полтавській області зверталося до оперативного управління Кременцуцької ОДПІ ДФС У Полтавській області із запитом про встановлення місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 .

Згідно з рапортом старшого уповноваженого ВОВЕЗ ОУ ГУ ДФС у Полтавській області лейтенанта податкової міліції В.Чернеги від 26.07.2018 року, 10.07.2018 року ним були проведені заходи по встановленню місця знаходження ОСОБА_1 . Зі слів ОСОБА_2 - доньки ОСОБА_1 , яка проживає за адресою реєстрації її матері, остання перебуває на заробітках в Закарпатської області.

Ч.1 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», до завдань органів державної податкової служби відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов`язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

За приписами ч. 1 ст. 1076 Цивільного кодексу України, відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Пунктами 4, 5 ст. 348 ЦПК України встановлено, що заява про розкриття банківської таємниці має містити, поміж іншого, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

У статті 75 Податкового кодексу України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Пунктом 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» судам роз`яснено, що саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що висновок суду про відсутність правових підстав для задоволення заяви про розкриття банківської таємниці є обґрунтованим, оскільки ГУ ДФС у Полтавській області належним чином не обґрунтувало необхідності розкриття інформації, що містить банківську таємницю, стосовно ФОП ОСОБА_1 , не довело існування обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці, а здійснені представниками ДФС заходи не дають правових підстав для висновку про умисне ухилення ФОП ОСОБА_1 від отримання документів планової перевірки чи про відсутність її за місцем реєстрації, і зібрані у справі докази не дають належних і достатніх правових підстав для задоволення заяви ДФС.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що інформація про наявність та рух коштів ФОП ОСОБА_1 на рахунку в ПАТ «Креді Агріколь Банк» необхідна заявникові для здійснення передбачених законом повноважень, а вказана інформація становить банківську таємницю, не є підставою для скасування законного й обґрунтованого рішення, оскільки позивачем не доведено неможливості отримання такої інформації шляхом реалізації перевірок у встановленому закопорядку.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи повторюють доводи заяви, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства і з якою погоджується суд апеляційної інстанції, який, в силу вимог статті 317 ЦПК України переглядає справу виключно у межах доводів і вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, то колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: