Справа № 364/211/19
Провадження № 2/364/140/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2

до Петрашівської сільської ради Володарського району Київської області,

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1Д та ОСОБА_2 21 лютого 2019 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказали, що 02 січня 2009 року померла їхня мати, ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частках. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,82 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петрашівської сільської ради, Володарського району Київської області.

На даний час позивачі не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивачі вимушені звернутися до суду.

Позивачі просять суд визнати за ними право власності на зазначену спадкову земельну ділянку, після смерті ОСОБА_3, яка померла 02 січня 2009 року.

Позивачі в позовних вимогах просили суд розглядати справу без їхньої участі.

Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі.

Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

По справі встановлено, що 02 січня 2009 року померла ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 140340 (а.с.7). За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все свої майно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частках (а.с.26). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,82 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петрашівської сільської ради, Володарського району Київської області та належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 213289 (а.с.27).

Позивачі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дітьми померлої ОСОБА_3, що стверджено письмовими доказами в матеріалах справи та є спадкоємцями за заповітом (а.с.26).

Держаний нотаріус ОСОБА_5, надала до суду спадкову справу після померлої 02 січня 2009 року ОСОБА_3, з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право власності на спадкову земельну ділянку не видавались.

Позивачі фактично прийняли спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном.

Оформити спадщину у нотаріуса позивачі не змоги у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено, тож приватним нотаріусом ОСОБА_6 їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно, тому позивачі змушені звернутись до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ч. 5 ст. 3 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1235, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 83, 89, 141, 200-206, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Петрашівської сільської ради Володарського району Київської області, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в рівних частках по 1/2 частці кожному, на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 02 січня 2009 року на земельну ділянку площею 3,82 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петрашівської сільської ради, Володарського району Київської області та належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 213289.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області (п. 15 п.п. 15.1, 15.5 ч.1 розділу ХІІІ „Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону №2147-VІІІ).

Суддя О. В. Ткаченко