Справа № 444/3315/18
Провадження № 2/444/372/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/повне/

20 березня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Жовківського про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи позовні вимоги тим, що, є сином ОСОБА_3, яка померла 23.06.2009 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №182861 виданим Лариківською сільською радою Жовківського району Львівської області. До дня смерті ОСОБА_3 постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, у житловому будинку № 43 по вул. Клубній, що належав їй на праві власності у відповідності до Свідоцтва на право особистої власності на лий будинок виданого Виконкомом Нестеровської ради народних депутатів 10.09.1991р. підставі рішення виконкому Нестеровської районної ради від 27.06.1991р. №200.

Зазначає, що постійно проживав разом із ОСОБА_3 та доглядав її у житловому будинку по вул. Клубній, 43 у с. Лавриків Жовківського району Львівської області до дня її смерті, що стверджується довідкою виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради 17.08.2018р. №278. Проживає у вказаному будинку і після смерті матері.

Крім цього зазначає, що на випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт, від 29.11.2000 р., що був посвідчений виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області. За вказаним заповітом, ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось заповіла позивачу, ОСОБА_1.

Вказує, що у травні 2018 року знайшов у будинку, де проживала покійна ОСОБА_3 Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну ділянку) серії ЛВ №160673 від 20.06.1997р. У відповідності до вказаного Сертифікату рішенням ОСОБА_2 сільської ради родних депутатів №1 від 23.11.1995 року передано ОСОБА_3 у приватну власність мельну ділянку без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості площею 0,81 га.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все її майно до якого також відносилося право приватної власності на земельну частку (пай) та житловий будинок.

Крім цього вказує, що у червні 2018 року, звернувся до нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_4 з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, 04.06.2018р. позивачу було надано відмову за №144/02-14, у тому числі через те, що Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №160673, втратив чинність згідно Постанови КМУ від 12.10.1995р. №801, так як в ньому не вказана назва колективного сільськогосподарського підприємства та не зазначена вартість земельної частки паю.

Крім цього вказує, що враховуючий вимоги законодавства, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено та роз'яснено, що відносно документів, які подавались ним на огляд для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів нового зразка на майно - земельну ділянку (пай).

Просить задоволити позов.

Позивач в підготовче засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у йог відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Представник відповідача в підготовче засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлений, що стверджено повідомленням про вручення повістки, однак представником відповідача надіслано лист в якому вказав, що заперечень щодо позовних вимог позивача у нього немає. Окрім цього у даному листі просить розгляд справи проводити у відсутності його представника, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Оскільки сторони в підготовче засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація підготовчого засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, яка померла 23.06.2009 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №182861 виданим Лариківською сільською радою Жовківського району Львівської області. До дня смерті ОСОБА_3 постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, у житловому будинку № 43 по вул. Клубній, що належав їй на праві власності у відповідності до Свідоцтва на право особистої власності на лий будинок виданого Виконкомом Нестеровської ради народних депутатів 10.09.1991р. підставі рішення виконкому Нестеровської районної ради від 27.06.1991р. №200.

З матеріалів справи вбачається, що на випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт, від 29.11.2000 р., що був посвідчений виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області. За вказаним заповітом ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось заповіла позивачу, ОСОБА_1.

Окрім цього з матеріалів справи, вбачається, що у червні 2018 року позивач звернувся до нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_4 з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, 04.06.2018р. йому було надано відмову за №144/02-14, у тому числі через те, що Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №160673, втратив чинність згідно Постанови КМУ від 12.10.1995р. №801, так як в ньому не вказана назва колективного сільськогосподарського підприємства та не зазначена вартість земельної частки паю.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифіката на ім'я матері нового зразка, а тому його позовні вимоги слід задоволити в судовому порядку.

Суд також враховує те, що відповідач ОСОБА_2 сільська рада не заперечує проти визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку (пай) площею 0,81 га для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства є підставними і підлягають до задоволення.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що за позивачем також слід визнати право власності на житловий будинок № 43 по вул. Клубній у с. Лавриків Жовківського району Львівської області, оскільки вважає, що позивач не має можливості у встановленому порядку у нотаріальній конторі оформити своє право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування після смерті своєї матері. ОСОБА_1 через цю обставину він змушений звернутись за захистом своїх прав до суду.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок № 43 по вул. Клубній у с. Лавриків Жовківського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку (пай) площею 0,81 га для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області, сертифікат серії ЛВ №160673 від 20.06.1997 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : Мікула В. Є.