Справа № 558/679/19
номер провадження 2/558/133/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року смт.Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

одноособово суддя Олексюк А.О.,

секретар судових засідань Савкова Г.М.,

з участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 03 січня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 грн. та встановити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи із дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 20 грудня 2012 року рішенням Демидівського районного суду Рівненської області шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу з відповідачем сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 03.01.2013 року з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивачка вказала, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Демидівського районного суду Рівненської області 03.01.2013 року, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання сина, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище.

На даний час неповнолітній син навчається в 2-А класі в опорному закладі Демидівського ліцею Демидівської селищної ради Рівненської області, ходить на групу продовженого дня (що несе за собою додаткові витрати на харчування), відвідує секцію футболу, що також призводить до додаткових витрат на одяг та спеціальне взуття, а тому потребує значно більшого догляду та коштів.

Відповідач залишив сина без належної батьківської уваги, абсолютно не цікавиться життя сина та станом його здоров`я, а також ніяким чином, крім сплати аліментів, не бере участі в утриманні та вихованні їхнього сина незважаючи на багаторазові прохання позивачки та власного сина.

Позивачка самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати сина, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини.

Також позивачка вказала, що неповнолітній син ОСОБА_4 періодично проходить огляд у окуліста в м.Луцьк, вул.Молоді Волинської області оптика "Ранет". Лікарем-окулістом йому встановлено діагноз блеферокон`юктивіт, у зв`язку з чим він потребує лікування, спеціальної дієти та профілактики даного захворювання з періодичністю раз в 2-3 місяці (у періоди загострення), що тягне за собою значних додаткових витрат на лікування. Відповідач знає про дане захворювання, але допомагати коштами чи безпосередньо ліками відмовився.

Відповідач є фізично здоровою, дорослою людиною з вищою освітою, ніщо не заважає йому працювати і він повинен усвідомити те, що його єдиний син потребує у даному віці батьківської уваги, піклування та більшого фінансового забезпечення, аніж 600 грн. на місяць, які вони отримують нерегулярно. На даний час позивачка безробітна, на утриманні має ще одного неповнолітнього сина від другого шлюбу, якого також утримує та виховує сама. У відповідача на утриманні більше неповнолітніх дітей не має, інших осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку також не має, є працездатним, а тому позивачка вважає, що він повністю і цілком може сплачувати аліменти, в розмірі, який необхідний для гідного утримання сина, забезпечення його потреб для належного матеріального, морального й духовного розвитку.

Позивачка у своїй позовній заяві також вказала, що у відповідача матеріальне становище значно покращилось, незважаючи на те , що він безробітний, оскільки у березні 2017 року він придбав трикімнатну квартиру у АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи в суді позивачка позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задовільнити. Суду пояснила, що батько абсолютно не цікавиться сином, не допомагає в його матеріальному утриманні, не займається його вихованням. Ще раніше міг купити йому дещо з одягу, однак не на значну суму і дуже рідко на її прохання , а не з власної ініціативи. Періодично брав сина до себе, до своєї родини. Зараз абсолютно не займається вихованням сина, не цікавиться його навчанням, не відвідує школу та жодним чином не допоміг зібрати сина до школи, а для цього затрачено не малі кошти. Відповідач дійсно офіційно не працевлаштований, однак з братом займається сільським господарством, обробляє землю та має відповідні доходи. Ним куплено трьохкімнатну квартиру в м. Луцьку. Інших дітей та утриманців в нього немає.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що згідний на сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1200 грн., що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відзиву на позов відповідач не подав. Суду пояснив, що офіційно ніде не працює, допомагає своєму братові в сільському господарстві, від чого має невеликий дохід. Дійсно батьками придбано квартиру в м.Луцьку, однак вона куплена за кошти батьків, лише на нього оформлена. Інших дітей в нього не має. Він проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою, однак спільних дітей немає. На сьогодні він отримує щомісячну компенсаційну виплату по догляду за інвалідом 1 групи ОСОБА_6 , 1933 року народження, в розмірі 32,71 грн щомісячно. Інших офіційних доходів в нього немає. Він є працездатним по стану здоров`я.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, повно та об`єктивно дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3 є батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_7 /а.с.13/.

Шлюб між сторонами розірвано, про що підтверджує рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2012 року /а.с.12/.

Відповідно до рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 03 січня 2013 року, відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати на користь позивачки ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно ( а.с.14).

Згідно ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено підстави для зміни (збільшення) розміру аліментів, визначених рішенням суду. Такими підставами є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 проживає з позивачкою та перебуває на її вихованні та утриманні.

Обставинами, які змінили матеріальний стан позивачки ОСОБА_1 після винесення судового рішення про стягнення на її користь аліментів в розмірі 600 (шістсот) гривень, вона вважає зростання прожиткового мінімуму для дитини та зростання рівня цін. Крім того син виріс і став відвідувати Демидівський ліцей, має проблеми зі здоров`ям, а саме хронічне захворювання очей. Грошові кошти необхідні для придбання для сина продуктів харчування, одягу та взуття, шкільного приладдя, ліків.

В судовому засіданні досліджено довідку Демидівської районної філії Рівненського обласного центру зайнятості № 112 від 24.09.2019 року, згідно якої позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітна в Демидівській районній філії Рівненського обласного центру зайнятості з 16 травня 2019 року /а.с.7/.

З досліджених в судовому засіданні довідки опорного закладу Демидівського ліцею Демидівської селищної ради та товарних чеків, вбачається, що ОСОБА_3 навчається в 2-А класі опорного закладу Демидівського ліцею /а.с.8/ і позивачкою витрачено значну суму коштів на придбання одягу, взуття та шкільного приладдя для сина, що підтверджується відповідними чеками /а.с.9-11/.

Судом встановлено, зокрема з пояснень сторін, що відповідач по стану здоров`я працездатний, інших неповнолітніх дітей на його утриманні немає, ОСОБА_4 є його єдиним сином. З пояснень відповідача вбачається, що він працює з братом та займається сільським господарством, від чого має дохід. Здійснює догляд за інвалідом 1 групи. Іншої допомоги, окрім аліментів , він для сина не надає. З наданої позивачкою медичної довідки вбачається, що дитина хворіє на хронічний блеферокон`юктивіт, що вимагає затрат на лікування сина. Позивачка на даний час не працює, має на вихованні ще одну неповнолітню дитину.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік" про- житковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 2118 грн. та з кожним разом зростає.

Дані докази підтверджують те, що розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_2 відповідно до рішення суду в розмірі по 600 грн. щомісячно не є достатнім для забезпечення необхідного та достатнього гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином судом встановлено обставини, які є підставами для збільшення розміру аліментів, стягуваних із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина за рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, приймаючи рішення щодо розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина, суд бере до уваги встановлені та передбачені ч.1 ст.182, ч. 1. ст. 192 Сімейного кодексу України обставини, що мають істотне значення при визначенні та зміні розміру аліментів.

Крім того, відповідно до змісту ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок по здійсненню витрат на утримання дитини, лягає на обох батьків, у зв`язку з чим, при визначенні розміру аліментів має враховуватись участь кожного з батьків у таких витратах.

Судом встановлено, що позивачка несе значно більші витрати на утримання сина, батьком дитини до сьогодні сплачувались аліменти на утримання сина в розмірі 600 гривень, що не є достатньою сумою для підготовки сина до навчального процесу в ліцеї, забезпечення його гармонійного розвитку, відвідування спортивних секцій, забезпечення нормального харчування та підтримання належного стану здоров`я дитини, яка хворіє.

Вважаючи на дослідженні докази та встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, стягуваних із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина за рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 03 січня 2013 року та стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімумів встановленого для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття.

Задовільняючи позов частково, суд бере до уваги те, що відповідачем здійснюється догляд за інвалідом 1 групи, від цього він має незначний дохід, крім того позивачкою не надано суду доказів щодо розміру додаткових доходів відповідача від зайняття сільським господарством. Посилання позивачки на те , що відповідачем придбано трьохкімнатну квартиру в м. Луцьку спростовується поясненнями відповідача про те, що квартиру на його ім`я придбали його батьки. Офіційних документів щодо даного правочину суду не надано та не надано доказів про те, що саме відповідачем понесено дані витрати на придбання цього житла.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Разом з тим, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 768,40 грн. судового збору, у зв"язку з тим, що позивачка згідно ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду по даній категорії справи.

У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст.ст.180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 191, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с.Боремель, Демидівського району Рівненської області на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 03 січня 2013 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 600(шістсот) гривень та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаціний код: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаціний код: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у межах суми платежу за один місяць в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 листопада 2019 року.

Суддя А.О.Олексюк