КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 754/8077/18
Головуючий у першій інстанції - Бабко В.В.
Номер провадження № 22-ц/824/3081/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А.(суддя-доповідач), КашперськоїТ.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із зазначеним позовом та просив суд відповідно до норм ст. 1054 ЦК України стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 30 грудня 2013 року у розмірі 30290,00 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 1107,54 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі - 23863,89 грн.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі - 3400,00 грн.; штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова ) - 1418,57 грн., а також стягнути судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору від 30 грудня 2013 року № б/н ОСОБА_5 кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Однак, порушуючи умови договору, відповідач ухиляється від виконання зобов'язань і заборгованість добровільно не погашає, у зв'язку з чим ПАТ КБ "ПриватБанк" просив у судовому порядку стягнути вказані кошти.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 1124,32 грн. та судовий збір у розмірі 704,80 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник АТ КБ "ПриватБанк" - Литвиненко О.Л. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким змінити рішення в частині відмови у задоволенні вимог та задовольнити позов Банку у повному обсязі, в решті рішення залишити без змін.

При цьому посилається на те, що судом при розгляді справи не вірно застосовано норми матеріального права та процесуального законодавства, не у повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для розгляду справи, а саме, що укладення між Банком та відповідачем даного виду договору підтверджується змістом заяви, в якій зазначено, що ОСОБА_5 своїм підписом приєднується і зобов'язується виконувати умови, викладені в Умовах і правилах надання банківських послуг, тарифах банку, що складають договір банківського обслуговування. В анкеті-заяві зазначено, що Пам'ятку клієнта, яка містить основні умови обслуговування і кредитування, відповідач отримав і ознайомилася з її змістом під підпис. Підписання ОСОБА_5 зазначеної анкети-заяви, активація картки, користування картковим рахунком та часткове погашення заборгованості свідчить про укладення між ними договору на визначених Умовах та правилах надання банківських послуг.

Відзив від відповідача по справі не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що 30 грудня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_5був укладений договір б/н за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 1200.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 "Умов і правил надання банківських послуг" відповідачка зобов'язувалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 2.1.1.12.4, 2.1.1.12.6 "Умов і правил надання банківських послуг" строки і порядок погашення за кредитом (кредитний ліміт) за кредитними картами із встановленим мінімальним обов'язковим платежем, а також овердрафту, що виникає за такими картами, наведено у довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною договору та встановлюється даними пунктами. Платіж включає в себе плату за користування кредитом, передбачену "Тарифами банку" та частину заборгованості за кредитом. За користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому "Тарифами банку" з розрахунку 360 календарних днів на рік. У разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн. клієнт сплачує пеню, розраховану за цим пунктом "Умов та Правил надання банківських послуг".

Згідно розрахунку заборгованості за договором від 30 грудня 2013 року № б/н заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 29.05.2018 року становить 30290,00 грн.

Вирішуючи вказаний спір та частково задовольняючи позовні вимоги АТ "КБ «Приватбанк", суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що позивачем доведено факт надання відповідачу кредиту у розмірі 1200 грн., отримання ним, використання указаних кредитних коштів, що підтверджується розрахунком Банку.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ч. 2 ст. 625 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 грудня 2013 року ОСОБА_5підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджує отримання ним кредиту у ПАТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6).

Указаним договором передбачено, що клієнт ознайомлений та погоджується з "Умовами і правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною картою", а також "Тарифами банку", які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді.

Відповідно до п. 2.1.1.2. "Умов надання банківських послуг" договір про надання банківських послуг, кредитний договір складається з заяви позичальника, пам'ятки клієнта, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою і тарифами. Для виконання послуг банк відкриває клієнту картковий рахунок, видає клієнту картки, їх вид та строк дії визначений у заяві та в пам'ятці клієнта.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору, позивач надав до суду копію анкети - заяви від 30 грудня 2013 року, а також витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та витяг з "Умов і правил надання банківських послуг" (а.с.6-7).

На підтвердження заборгованості відповідача перед Банком надано розрахунок заборгованості з 30 грудня 2013 року по 29 травня 2018 року (а.с.4-5).

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ КБ "ПриватБанк" вказував на те, що внаслідок неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, утворилася заборгованість, яка підлягає стягнення на користь позивача. Суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення позову та стягнув на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості по тілу кредиту у розмірі 1124,32 грн., а у стягненні відсотків, пені та штрафів відмовив.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні відсотків, пені та штрафу, позивач вказує на те, що ОСОБА_5своїм підписом приєднується і зобов'язується виконувати умови, викладені в Умовах і правилах надання банківських послуг, тарифах банку, що складають договір банківського обслуговування.

Однак, АТ КБ "ПриватБанк" не взяв до уваги, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору.

Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість Банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Тому позивач не зазначив достатньої підстави для задоволення позову в частині стягнення відсотків, пені та штрафу, а вказані обставини можуть лише підтвердити факт отримання позичальником кредиту на картковий рахунок.

Із наданого Банком до суду розрахунку вбачається, що розмір відсоткових ставок станом на 30 грудня 2013 року становив - 30%, станом на 01 вересня 2014 року - 34,80%, станом на 01 квітня 2015 року - 43,20%.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана ) та порядок їх сплатити за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Тобто, Банк, всупереч вимог закону, на власний розсуд, без погодження з відповідачем збільшив розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

Згідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Враховуючи, що Банком не надано суду належних та допустимих доказів щодо підписання чи погодження відповідачем умов кредитування, того, які саме умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, позовні вимоги Банку щодо сплати грошових коштів за користування кредитом не є доведеними та не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків викладених у рішенні суду першої інстанції та не можуть свідчити про його не законність.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому вважає дане рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що повинна бути залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 628, 634, 638, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК ч. 13 ст. 7, ст.ст. 12, 76-81, 274, 367-369, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв