ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/990/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., при секретарі судового засідання Дудці В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права на спадщину, треті особи: Хутірська сільська рада, Петриківська державна нотаріальна контора, за участі позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину, треті особи: Хутірська сільська рада, Петриківська державна нотаріальна контора.

Позивач зазначив, що 19.07.2016 року помер його батько ОСОБА_6.

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3.7746 га розташовану на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності, що підтверджено копіями витягу та державного акту. Оригінал державного акту у позивача відсутній.

Спадкоємцями майна померлого є позивач та відповідачі у справі.

ОСОБА_1 стверджує, що за життя його батько тяжко хворів та потребував сторонньої допомоги. Мати позивача ОСОБА_2 з 2001 року не проживала зі спадкодавцем, залишивши свого сина (позивача) бабусі та поїхавши проживати до своєї матері. Натомість позивач, який і сам є інвалідом І групи з дитинства, постійно спілкувався та підтримував хворого батька. У телефонній розмові з сином жінка дала згоду на відмову від своєї частки у спадщині, однак приїхати та написати таку відмову не погодилась через брак коштів.

За наведених обставин позивач вважає, що його мати та сестра не мають права на спадкування майна померлого ОСОБА_6, тому просить суд визнати за ним право власності на ѕ частки вказаної вище земельної ділянки в порядку спадкування за законом після померлого 19.07.2016 року ОСОБА_6

Ухвалою суду від 14.02.2019 року підготовче провадження у даній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали у повному обсязі з причин, що викладені у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду повторно не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджено поштовими відправленнями, які були повернуті до суду з довідками «за закінченням терміну зберігання», повідомленням про вручення поштового відправлення, оголошеннями про виклик відповідачів до суду (а.с.56,57,72,78,86,89). Причини неявки суду невідомі, заяви про розгляд справи без їх участі або про відкладення судового засідання до суду не надходило, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк відзиву на позов не подано.

Відповідач ОСОБА_4 до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.63)

Представник третьої особи Хутірської сільської ради Петриківського району до суду не зявився, письмових пояснень щодо позову не подав, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.47)

Представник третьої особи Петриківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області до суду не зявився, письмових пояснень щодо позову не подав, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.48)

Всебічно та повно вивчивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню через наступне.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_6 помер 19 липня 2016 року, про що складено відповідний актовий запис № 283 та видано свідоцтво про смерть серії І-КИ № 695182 Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.21)

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3.7746 га, розташовану на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю ОСОБА_6 на праві приватної власності, що підтверджено копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП № 044425 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.04.2014 року, де власником зазначеної земельної ділянки вказано ОСОБА_6 (а.с.27, 28)

Постановою державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори від 11.05.2018 року позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 19.07.2016 року ОСОБА_6, у звязку із відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів про належність спадкового майна спадкодавцю (а.с.22)

З листа завідувача Петриківської держнотконтори ОСОБА_7 щодо надання інформації, відомо, що 20.01.2017 року на майно ОСОБА_6, померлого 19.07.2016 року, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, заведена спадкова справа № 13/2017 за заявою про прийняття спадщини за законом від дружини померлого ОСОБА_2 Також, 29.03.2017 року надійшла заява про прийняття спадщини від матері померлого ОСОБА_4 Інших заяв не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавалось (а.с.69)

Родинні відносини між позивачем та спадкодавцем підтверджено копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 672756, де батьком ОСОБА_1, записано ОСОБА_6 (а.с.23). Також, 21.02.2019 року судом одержано копію актового запису № 130 від 07.08.2009 року про народження ОСОБА_3, де батьком дівчини записано ОСОБА_6 (а.с.88).

Розглядаючи заявлені позовні вимоги суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Поняття спадкування визначено у ст. 1216 Цивільного Кодексу України, як перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ч. 1 ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України: у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто спадкоємці першої, другої, третьої, четвертої та п'ятої черги. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України)

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадків, встановлених частиною другою четвертою статті 1273 цього Кодексу.

У ч. 5 вказаної вище статті зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України)

У ч. 3 ст. 1296 ЦК України закріплено те, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За наведеного вище, суд вважає доведеним, що земельна ділянка, площею 3.7746 га, розташована на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дійсно належала спадкодавцю ОСОБА_6 на праві приватної власності, тож увійшла до спадкового майна, що залишилось після його смерті.

Позивач та відповідачі у справі є спадкоємцями за законом першої черги майна померлого ОСОБА_6, їх частки у спадщині є рівними. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_8 подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом на майно померлого ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України, тому суд вважає вірним задовольнити позов частково та визнати за позивачем право власності на ј частку спірної земельної ділянки, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6

Вирішуючи питання про судовий збір, суд виходить із наступного.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 704.80 грн., натомість ціна позову становить 122 982.60 грн., однак позивач є інвалідом дитинства першої групи, тож відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» має пільги щодо сплати судового збору, тому суд застосовує положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, і вважає вірним стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір у сумі 156.64 грн., з відповідача ОСОБА_4 судовий збір у сумі 78.32 грн. на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 1217, 1218, 1241, 1225, 1268, 1296 ЦК України, статтями 81, 125, 126, 131 ЗК України та статтями 12, 13, 81, 89, 200, 206, 264 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права на спадщину, треті особи: Хутірська сільська рада, Петриківська державна нотаріальна контора, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1, місце проживання та реєстрації: вул. Лук'яненка, 33, с. Хутірське, Петриківського району Дніпропетровської області) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 19 липня 2016 року, право власності на ј частину земельної ділянки площею 3,7746 га, розташованої на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер::01:050:0002, яка належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту на праві власності на земельну ділянку ДП № 044425 від 09.12.2003.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права на спадщину, треті особи: Хутірська сільська рада, Петриківська державна нотаріальна контора, відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь держави судовий збір 156,64 грн. (сто пятдесят шість грн. 64 коп.).

Стягнути ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_2) на користь держави судовий збір 78,32 грн. (сімдесят вісім грн. 32 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 22 березня 2019 року.

Суддя: ОСОБА_9