Справа № 346/870/18
Провадження № 22-ц/4808/1288/19
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Турів О.М.

з участю представника апелянта ОСОБА_1 В ОСОБА_2 , представника відповідача Чеботара В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, з апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2019 року, ухвалене суддею П`ятковським В.І.,

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 19684,52 гривень та судові витрати у розмірі 1762 гривень.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 02 липня 2007 року згідно якої отримав кредит у розмірі 10 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Проте відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків та допустив заборгованість перед банком, яка на 11.02.2018 року складає 19684,52 грн. з яких заборгованість по тілу кредиту 4892,96 грн., заборгованість по відсотках 6949,94 грн., пеня 6428,07 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована частина) та 913,55 грн. (процентна складова).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2019 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 02.07.2007 року у розмірі 4892,96 гривень та 1762 гривень судового збору.

В решті позивних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач має право на стягнення з відповідача тільки заборгованості за тілом кредиту. Інші складові заборгованості (проценти за користування кредитом, пеня та штрафи) не підлягають стягненню, оскільки Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які не визнаються відповідачем та не містять його підпису, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись незаконність рішення просить його скасувати в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення відсотків та задовольнити вимоги банку у цій частині.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

По-перше, висновок місцевого суду, що в анкеті-заяві не зазначена процентна ставка, не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки у вказаному документі міститься умова про сплату процентів за користування кредитом у розмірі 3% річних.

По-друге, місцевий суд, на думку апелянта, допустив порушив норми цивільного права, оскільки законом передбачено оплатність кредитного договору, де платою є проценти за користування кредитом, кредитодавець відповідно до закону має право на повернення кредитних коштів та отримання процентів за їх користування у будь-якому випадку.

По-третє, місцевий суд, оскарженим рішенням наносить істотну шкоду усім споживачам банківських послуг, банку та у цілому порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що згідно з договором б/н від 02 липня 2007 року, укладеного у формі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідач отримав у банку кредит, як зазначив позивач у розмірі у розмірі 10 000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Суд дійшов висновку, що згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які не визнаються відповідачем та не містять його підпису, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

Таким чином, суд дійшов висновку, що тільки анкета-заява і дані які у ній містяться, є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами.

Тому суд дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У вказаній частині рішення суду не оскаржується.

Разом з тим, не можна погодитись із висновком суду про те, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Такий висновок не відповідає обставинам справи і нормам матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У анкеті-заяві від 02 липня 2007 року, яка є частиною кредитного договору (а.с.12) і особисто підписана позичальником, зазначена базова процентна ставка за кредитним лімітом у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості. Тому суд помилково встановив, що у анкеті-заяві процентна ставка не зазначена.

Таким чином, кредитним договором передбачено сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць (36% річних) на залишок заборгованості.

У позовній заяві банк просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом у розмірі 6949,94 гривень.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що банк у розрахунку заборгованості нараховував відповідачу відсотки у більшому розмірі, ніж це передбачено договором, а саме: 3,6 % місячних, і інколи ще й подвійному розмірі, що не передбачено кредитним договором, укладеним між сторонами, який складається із анкети-заяви.

Згідно розрахунку заборгованості та виписки по рахунку апеляційним судом встановлено, що розмір процентів за користування кредитом на 11 лютого 2018 року враховуючи розмір процентної ставки, який встановлений сторонами договору становить 3475 гривень і підлягає стягненню з відповідача на користь банку. У поданій апеляційній скарзі представник Банку просить скасувати рішення суду першої інстанції тільки у частині нарахування 3 відсотків на місяць на залишок заборгованості, а не розмір відсотків, який зазначений у поданому розрахунку заборгованості нарахованої на 11. 02. 2018 року.

За таких обставин вимоги банку про стягнення відсотків за користування кредитом підлягають до часткового задоволення.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, тому дійшов помилкового висновку, повністю відмовивши позивачу у стягненні відсотків за користування кредитом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором, стягнувши з відповідача в користь позивача 3475 гривень відсотків за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи часткове задоволення вимог апеляційної скарги, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 1322 гривні сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2019 року в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором від 02 липня 2007 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 3475 гривень відсотків за кредитним договором від 02 липня 2007 року, нарахованих на 11 лютого 2018 року та 1322 гривні сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2019 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта