Справа № 459/2400/18
Провадження № 2/459/172/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Новосада М.Д.,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників шляхом виплати компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів звернувся до суду з позовом, у якому просив припинити право власності відповідача на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину вказаної вище квартири, яка належала відповідачу, зобовязати Державну казначейську службу України виплатити відповідачу 48 907,00 грн., внесену ОСОБА_2 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України.

На обґрунтування позову послався на те, що зазначена вище квартира була приватизована на 5-х осіб: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3 в рівних частинах по 1/5 частині на кожного. Вказує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_2. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є дітьми останньої. 22.10.2014 року помер ОСОБА_7 Після смерті останнього відкрилася спадщина на належну йому 1/5 частину вказаної вище квартири. Спадкоємцями майна було троє осіб: ОСОБА_2, її матір та відповідач, у якого тільки з цього моменту зявилася частка у спірній квартирі. Стверджує, що з урахуванням 1/3 частки у спадщині від якої ОСОБА_2 відмовилася в користь своєї мами, вона успадкувала 2/3 частки, а відповідач 1/3 частку від 1/5 частки у квартирі, яка належала батькові. Згідно договору дарування 1/3 частини квартири від 05 серпня 2015 року, посвідченого ОСОБА_10, приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу, ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_2 1/3 частини спірної квартири, таким чином вибула із співвласників цієї нерухомості. Станом на день звернення до суду, співвласниками спірної квартири являються: ОСОБА_2 - 8/15 частин квартири; ОСОБА_3 1/5 частина квартири; ОСОБА_4 1/5 частина квартири; ОСОБА_6 (відповідач) 1/15 частина квартири. Таким чином, шляхом прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, відповідач набув права власності на 1/15 частину квартири АДРЕСА_2. ОСОБА_6 жодного дня у спірній квартирі не проживав та не користується нею на сьогоднішній день, оскільки завжди був забезпечений житлом. Зазначає, що інший співвласник спірної квартири позивач у справі ОСОБА_4 являється членом багатодітної сім'ї. Перебуваючи в шлюбі, в неї народилося четверо дітей: Вікторія, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2; Анна, ІНФОРМАЦІЯ_3 та Юрій, ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_4 зі своїм чоловіком та чотирма дітьми на сьогоднішній день проживають у двох кімнатній квартирі, житлова площа якої становить лише 28 кв.м.. Розуміючи нагальність вирішення питання щодо збільшення житлової площі, позивачі дійшли згоди про відчуження спірної квартири, яка належить їм на праві спільної часткової власності. Отримавши свою частку від проданого майна, ОСОБА_4 має намір витратити ці кошти для придбання іншого більш просторішого житла, які б задовольняли потреби її сім'ї, яка складається із шести чоловік. Про свої наміри, позивачі повідомили іншого співвласника ОСОБА_6, однак останній категорично відмовився давати згоду на продаж квартири та отримання своєї частки в ній у грошовому еквіваленті. Відповідач свою відмову відчужувати квартиру нічим не пояснює, неодноразові наші звернення з цього питання залишає без уваги. Протягом останнього часу і взагалі перестав відповідати на телефонні дзвінки. Стверджує, що відповідач, який має незначну частку у спільному майні та не користується ним порушує право позивачів на вільне розпорядження своїм майном, при цьому не бажаючи розуміти потреби ОСОБА_4 в покращенні житлових умов для нормального розвитку її дітей. Відповідач відмовляється нести витрати по утриманню спільного житла відповідно до своєї частки в квартирі, комунальні послуги не сплачує. Позбавлення його частки у майні не матиме для нього негативних наслідків, оскільки він у спірній квартирі ніколи не проживав. Позивачі, які є іншими співвласниками спроможні виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно. Позивачі домовилися про перехід права власності на 1/15 частину квартири, що належить відповідачу до одного із них, а саме до ОСОБА_2. Згідно висновку про вартість майна, складеного оцінювачем ОСОБА_12 вартість, вартість обєкта оцінки квартири АДРЕСА_3 становить 733 601 (сімсот тридцять три тисячі шістсот одна) грн. Тому вартість частки Відповідача у спірній квартирі становить 733 601 ? 15 ? 48,907 (сорок вісім тисяч девятсот сім) грн.

Ухвалою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 27.08.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засіданні у справі.

05.12.2018 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача вказав, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити. Відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить вважати не поданим його відзив на позовну заяву.

У відповідності до положення ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що квартира, що знаходиться за адресою: м. Червоноград, вул. Ст. Бандери, 16/26 Львівської області належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 та членам його сімї ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3 в рівних частинах кожному, про що свідчить копія свідоцтва на право власності на квартиру (будинок) від 26.04.1999 року.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії I-СГ № 370484 ОСОБА_7 помер 22.10.2014 року.

Як видно з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 19.05.2015 державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 спадкоємцем майна, а саме: 1/5 частини квартири АДРЕСА_4, після смерті ОСОБА_7 є його син ОСОБА_6.

ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_2 1/3 ідеальну частину квартири АДРЕСА_5, що підтверджується копією договору дарування 1/3 частини квартири, посвідченого 05.08.2015 року приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 02.08.2018 року ОСОБА_2 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_5, ОСОБА_6 належить 1/15 частина цієї квартири.

Відповідно до довідки Відділу реєстрації Червоноградської міської ради Львівської області № 14940 від 13.07.2018 року у квартирі АДРЕСА_5 зареєстровані: ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2.

Як видно з акту КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 17.07.2018 року ОСОБА_6 на час складання акту за адресою: м. Червоноград, вул. Ст. Бандери, 16/26 не проживає та не зареєстрований.

Згідно висновку про вартість майна, складеного оцінювачем ОСОБА_12 вартість, вартість обєкта оцінки квартири АДРЕСА_3 становить 733 601 (сімсот тридцять три тисячі шістсот одна) грн.

Як видно з копії меморіального ордеру № МАВ6259703 від 14.09.2018 року ОСОБА_2 поклала на судовий депозит 48 907,00 грн.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною 1 статті 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.

Один з таких випадків наведено в ст.365 ЦК України, яка регулює підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі: 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 від 15.05.2013 року висловив правову позицію, згідно з якою прийшов до висновку, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Також, і під час розгляду іншої справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз'яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

З постанови Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п.1-3 ч. 1 ст.365 ЦК України, яка обов'язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п.4 ч.1 цієї статті.

Виходячи з викладеного вище, беручи до уваги визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд вважає, що в даних правовідносинах є встановленими і доведеними всі умови, передбачені ч.1 ст.365 ЦК України, які дають право суду ухвалити рішення про припинення права відповідача на 1/15 частку в спільному майні, а саме: в квартирі АДРЕСА_5, із виплатою останньому грошової компенсації за таку частку та визнання за ОСОБА_2 права власності на цю частку квартири.

З врахуванням наведеного вище, беручи до уваги визнання відповідачем позову в повному обсязі суд, керуючись положеннями ч. 6 ст. 139, п. 3 ч. 2, ч. 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2114,40 грн. сплаченого судового збору та 600,00 грн. витрат за проведення експертної оцінки (акт здачі-прийнятя робіт (надання послуг) № 3107/18 від 31.07.2018 року).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_6 на 1/15 частину квартири АДРЕСА_6.

Грошову суму у розмірі 48 907,00 грн., яка знаходиться на рахунку отримувача 0757, код отримувача 26306742, банк отримувача 820172, після набрання чинності судовим рішенням видати ОСОБА_6 як компенсацію вартості 1/15 частини квартири, що за адресою: м. Червоноград, вул. Ст.Бандери, 16/26, Львівська область.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/15 частину квартири АДРЕСА_6.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 2114,40 грн. сплаченого судового збору та 600,00 грн. витрат за проведення експертної оцінки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.03.2019 року.

Суддя: М. Д. Новосад