Провадження № 2-з/761/95/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс», Державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Привалова Євгенія Євгенівна про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс», Державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Привалова Євгенія Євгенівна про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності.

До суду 12 лютого 2019 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача - ОСОБА_2 - квартиру, загальною площею 782,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Реєстраційний номер 00; заборонити всім без виключення суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторами прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб'єктам, державним та приватним нотаріусам, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам. Внесення до статутних капіталі юридичних осіб, органів місцевого самоврядування, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше), окрім запису про накладення арешту, стосовно нерухомого майна відповідача - ОСОБА_2 - квартири, загальною площею 782,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Реєстраційний номер нерухомого майна 00; заборонити ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1) та будь-яким іншим третім особам повністю або частково продавати, дарувати, відчужувати у будь-який інший спосіб будь-якій третій особі/особам, передавати в заставу, іпотеку, оренду чи інше користування нерухоме майно - квартиру, загальною площею 782,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Реєстраційний номер нерухомого майна 00. Виконання ухвали про забезпечення позову доручити Шевченківському районному відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (01032, м. Київ, вул.. Саксаганського, буд. 110).

Заява мотивована тим, що підставою для звернення позивача до суду з даним позовом є те, що у правовстановлюючому документі Відповідача - Договорі від 14.04.2004 року зазначено. Що її квартира № 64 складається з п'яти жилих кімнат загальною площею 638,80 кв.м. жилою площею 240,90 кв.м., натомість державний реєстратор видає Свідоцтво на право власності де вже квартира складає з одинадцяти житлових кімнат, загальною площею 782,7 кв.м., жилою площею 319,9 кв.м. За рахунок чого відбулось збільшення площі - невідомо. Тобто, відповідач незаконно присвоїв 143,9 кв.м. (782,7 кв.м. - 638,80 кв.м.) загальної площі, а державний реєстратор, видавши Свідоцтво про право власності НОМЕР_3 від 21.05.2015 р. узаконив дане присвоєння. Із тексту позовної заяви та доданих до неї доказів вбачається, що збільшення площі квартири відповідача відбулось внаслідок незаконно захоплення останнім спільного нерухомого майна мешканців будинку АДРЕСА_1. Разом з тим, відповідно до інформації, розмішеної в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, квартира відповідача знаходиться під забороною арешту - на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 07.10.2015 року у справі № 22-ц/796/10833/2015. Однак, починаючи з кінця грудня 2018 року відповідачем вживаються заходи щодо відчуження квартири, яка є предметом даного позову. Відповідач подав до Київського апеляційного суду клопотання про скасування заході забезпечення позову, вжитих ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.10.2015 року у цивільній справі № 22-ц/796/10833/2015 та активно здійснює продаж квартири, що підтверджується розміщеними оголошеннями. У разі скасування заходів забезпечення позову, арешту на квартиру відповідача по справі № 22-ц/796/10833/2015 відповідач, враховуючи велику кількість оголошень про продаж зможе відчужити нерухоме майно, котре є предметом позову. Позивач вважає, що вжиття зазначених заходів забезпечення позову забезпечить збереження майна яке є спільною власністю мешканців багатоквартирного будинку до вирішення справи по суті та збалансованість інтересів сторін, оскільки існує зв'язок між визначеним предметом спору і заходами до забезпечення позову, і заходами забезпечення позову є адекватними позовним вимогам , на забезпечення яких вони вживаються та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача і забезпечення виконання рішення суду. Застосування судом заходів забезпечення позову в даній справі унеможливить продаж відповідачем квартири по правовстановлюючим документам, які є предметом позову та які були видані на підставі дозвільних документів, що є скасовані архітектурно-будівельною інспекцією. Також, заявником зазначено, що застосовувати заходи зустрічного забезпечення немає необхідності оскільки, у позивача є зареєстроване місце проживання; позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1; позивач не вчиняє дії щодо відчуження свого майна; відзив на позовну заяву, інші процесуальні документи, які були подані представником відповідача по справі не містять розміру судових витрат, які поніс або планує понести відповідач в результаті розгляду справи.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії ; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Предметом позову ОСОБА_1 є: визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру. Власником якої є ОСОБА_2, що складається в цілому з одинадцяти житлових кімнат загальною площею 782,7 кв.м., житловою площею 319.9 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1, серія та номер: 37840689 виданого 21.05.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Приваловою Євгенією Євгенівною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру за відповідачем.

Як свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1, де зазначено, що загальна площа квартири: 782,7 кв.м., житлова площа: 319,9, квартира в цілому складається з одинадцяти житлових кімнат, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Ініціатором клопотання долучено до матеріалів заяви роздруківки з Інтернет ресурсів, у якості доказів того, що відповідачем вживаються дії для можливого відчуження квартири, яка є предметом спору.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Оскільки, обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди ОСОБА_2, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Зважаючи на надані докази, предмет спору та положення чинного процесуального законодавства України, суд вважає за можливе задовольнити заяву в частині накладення арешту на нерухоме майно, враховуючи предмет спору, оскільки невжиття таких заходів можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

В той же час, суд приходить до висновку що в частині вимог щодо заборони вчиняти дії відносно відчуження нерухомого майна, слід відмовити, оскільки заявником не доведено, що поряд із накладенням арешту на майно є необхідність для заборони на вчинення дій спрямованих на відчуження майна.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149, 151, 153, 259-261, 353 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 782,7 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2.

Дані про стягувача: ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Дані про боржника: ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Виконання ухвали покласти на Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (01032. М. Київ, вул. Саксаганського, 110).

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 18 лютого 2019 року.

Суддя: