КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року м. Київ

Справа №761/34013/16-ц

Апеляційне провадження:№ 22-ц/824/2685/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: СоколовоїВ.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Савицького О.А. 11 липня 2017 року у м. Києві, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В

В вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на її користь заборгованість у розмірі 451203,10 грн, 17813,49 доларів США та 3173,41 євро.

Позов мотивовано тим, що в період з 25 листопада 2015 року по 22 лютого 2016 року ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Хрещатик» уклали низку договорів банківських вкладів, за умовами яких позивч розмістила на рахунках банку власні кошти, загальний залишок яких станом на дату подання даного позову склав 451203,10 грн, 17813,49 доларів США та 3173,41 євро, про що свідчать відповідні виписки по особовим рахункам.

Водночас, позивач вказує на те, що вона не має можливості користуватися своїми коштами, оскільки згідно з постановою Правління Національного Банку України від 05 квітня 2016 року №234 ПАТ КБ «Хрещатик» було віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення Правління Національного Банку України від 02 червня 2016 року №46-рш було відкликано банківську ліцензію та розпочато ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик».

При цьому, на думку позивача, саме через дії Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), як власника істотної участі банку, вона позбавлена можливості користуватися своїм майном, адже всупереч вимог ч.4 ст. 58 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відповідач не вжив жодних реальних заходів для запобігання неплатоспроможності ПАТ «КБ «Хрещатик».

Враховуючи вказане та з метою відновлення свого порушеного права позивач звернулася до суду із вказаним позов.

Рішенням Шевченківськогорайонного суду м. Києва від 11 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що з позовними вимогами звернувся клієнт банку, право якого на звернення до суду з такими вимогами чинним законодавством не передбачено, а правовідносини, які склалися між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Хрещатик» є договірними відносинами, які регулюються виключно нормами цивільного законодавства , а тому даний позов задоволенню не підлягає.

Не погодилась із вищезазначеним судовим рішенням ОСОБА_2, її представником подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність рішення, як такого, що ухвалене з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи. Вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам, викладеним в позовній заяві, та поясненнях представника позивача щодо відповідальності власників істотної участі, передбаченої ст. 58 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що внаслідок дій відповідача порушено невід'ємне право позивача володіти та вільно користуватися своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача вказує на те, що рішенням суду першої інстанції повно та всебічно встановлено обставини справ, а рішення ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи. В апеляційній скарзі не зазначені та не підтверджені належними доказами факти дій або бездіяльності департаменту фінансів, які б спричинили шкоду банку, а також не визначена вина департаменту фінансів.

На підставі викладеного просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Масленнікова Т.М. підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просила її задовольнити.

Представник відповідача - Кузьменко С.П. заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи повідомлялися про розгляд справи апеляційним судом в порядку встановленому процесуальним законом, своїх представників в судове засідання не направили, причини неявки не повідомили. Тому їх неявка, згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 листопада 2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договір банківського вкладу «Осінній оксамит» №2950-641294, за умовами якого позивач розмістила на депозитному рахунку банку №5/2635.9.130909.005 депозитний вклад в сумі 250000,00 грн на строк з 25 листопада 2015 року по 23 грудня 2016 року зі сплатою 24,5% річних (а.с.8).

В подальшому, а саме 20 січня 2016 року до вказаного договору було укладено додаткову угоду, відповідно до якої сума вкладу з 20 січня 2016 року складає 280000,00 грн (а.с. 10).

З виписки по банківському рахунку вбачається, що станом на 08 серпня 2016 року на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 280000,00 грн та відсотки в розмірі 754,41 грн (а.с.12-15).

Між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Хрещатик» 24 грудня 2015 року було укладено договір банківського вкладу «Різдвяний сніг» №2950-648479, за умовами якого позивач розмістила на депозитному рахунку банку №5/2635.8.130909.006 депозитний вклад в сумі 170000,00 грн. на строк з 24 грудня 2015 року по 24 січня 2017 року зі сплатою 24% річних (а.с.15).

З виписки по банківському рахунку вбачається, що станом на 08 серпня 2016 року на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 170000,00 грн. та відсотки в розмірі 448,69 грн (а.с.16-18).

Між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Хрещатик» 22 лютого 2016 року було укладено договір банківського вкладу «Живи сонячно» №2950-660123, за умовами якого позивач розмістила на депозитному рахунку банку №5/2630.1.130909.008 в сумі 3135,00 євро на строк з 22 лютого 2016 року по 20 травня 2016 року зі сплатою 7% річних ( а.с.19).

З виписки по банківському вкладу вбачається, що станом на 08 серпня 2016 року на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 3135,00 євро та відсотки в розмірі 2,41 євро (а.с.20, 21).

Між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Хрещатик» 22 лютого 2016 року було укладено договір банківського вкладу «Живи сонячно» №2950-660126, за умовами якого позивач розмістила на депозитному рахунку банку №5/2630.0.130909.009 в сумі 25000,00 доларів США на строк з 22 лютого 2016 року по 20 травень 2016 року зі сплатою 8% річних (а.с.22).

З виписки по банківському вкладу вбачається, що станом на 08 серпня 2016 року на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 17813,49 доларів США та відсотки в розмірі 21,99 доларів США (а.с.23, 24).

Після закінчення строку дії вищевказаних Договорів суми вкладів та нарахованих відсотків позивачу банком повернуті не були.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» від 05 квітня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05 квітня 2016 року прийнято рішення № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик», згідно з яким з 05 квітня 2016 року в ПАТ «КБ «Хрещатик» впроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ Хрещатик». Згідно з рішенням від 21 квітня 2016 року №560, строки тимчасової адміністрації було продовжено до 04 червня 2016 року включно.

Згідно з постановою Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03 червня 2016 року № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, за мовами якого в ПАТ «КБ «Хрещатик» з 06 червня 2016 року розпочато процедуру ліквідації.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань у разі оголошення мораторію на задоволення вимог кредиторів, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади. Учасники банку відповідають за зобов'язаннями банку згідно із законами України та статутом банку. Власники істотної участі зобов'язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає процедуру задоволення вимог кредиторів за рахунок майна банку.

Частиною 4 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від продажу майна (активів), недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги Фонд не враховує суму грошових вимог цього кредитора.

Фонд або уповноважена особа Фонду у разі недостатності майна банку звертається до пов'язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов'язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку. Фонд або уповноважена особа Фонду також має право заявити вимоги до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з цим Законом прирівнюються до вкладів.

Кошти, стягнуті з пов'язаних із банком осіб як відшкодування шкоди, а також з небанківських фінансових установ, зазначених в абзаці першому цієї частини, включаються до ліквідаційної маси банку.

У разі невиконання зазначених вимог Фонд звертається з такими вимогами до суду. Такі вимоги забезпечуються накладенням арешту на грошові кошти та майно осіб, до яких вони заявлені, у порядку забезпечення позову (ч. 5 зазначеної норми законодавства).

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

З наведених вище норм чинного законодавств вбачається, що лише після складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердження реальної ліквідаційної маси банку, продажу майна банку та задоволення вимог кредиторів в процесі ліквідації банку в порядку черговості, визначеної ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», можна встановити розмір вимог кредиторів, що не покривається наявними активами банку, тобто конкретний розмір завданих кредиторам збитків.

Відтак, оскільки з 06 червня 2016 року в ПАТ «КБ «Хрещатик» розпочата процедура ліквідації, позивач має право отримати належну їй суму банківського вкладу виключно у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та підзаконними актами до нього, відповідно до встановленого порядку.

Як встановлено судом, позивачу було виплачено гарантовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суму у розмірі 7208, 50 доларів США.

Звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог до Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про повернення належних їй сум вкладів та нарахованих відсотків на них, посилалась на те, що саме через дії відповідача, як власника істотної участі банку ПАТ «КБ «Хрещатик», вона позбавлена можливості користуватися своїм майном, адже всупереч вимог ч.4 ст. 58 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відповідач не вжив жодних реальних заходів для запобігання неплатоспроможності ПАТ «КБ «Хрещатик». Проте відповідні докази відсутні в матеріалах справи.

Крім того, як вірно вказав суд першої інстанції, у вказаній справі позивач не є належним, оскільки ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено спеціального суб'єкта, який має право звернення з вимогами до власників істотної участі, таким суб'єктом є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, при цьому таке звернення можливе лише після встановлення того, що майна банку виявилося недостатньо для здійснення погашення вимог кредиторів, а така обставина може бути встановлена лише після закінчення ліквідаційної процедури.

Передбачене ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» покладення відповідальності на власників істотної участі банку у випадку визнання його неплатоспроможним не є автоматичним. Така відповідальність має бути застосована до власників істотної участі лише за наявності їх вини у настанні неплатоспроможності банку.

Вимагаючи відшкодування шкоди з власників істотної участі банку та/або їх керівників, позивачу потрібно насамперед довести факт завдання йому шкоди завдавачами такої шкоди, розмір зазначеної шкоди, докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань власниками істотної участі та заподіяною шкодою. Однак, як вже вказано вище, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження таких обставин.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про обрання позивачем невірного способу захисту, є законним і обґрунтованим.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв'язку цим рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В.Поліщук

Повний текст постанови складений 25 березня 2019 року.