КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 376/2428/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц/824/2385/2019Головуючий у суді першої інстанції - Ярошенко С.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Ящук Т.І.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача

ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Сквирського районного суду Київської області від 06 червня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, Фермерського господарства «ТЕХНО-ФАРМ», Відділу Держгеокадастру у Сквирському районі Київської області про визнання наказу про затвердження проекту землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки недійсним, визнання договорів оренди і суборенди землі недійсними, визнання дій відповідача неправомірними та скасування державної реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказувала, що згідно рішення Сквирського районного суду від 14.10.2009 за нею, в порядку спадкування за законом, визнано право на земельну частку (пай) у розмірі 4,3 в умовних кадастрових гектарах, в колективній власності колишнього КСП «Антонів» с. Антонів, Сквирського району, Київської області, із земель запасу Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області, на яку мала право ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 голова Сквирської РДА видав розпорядження № 656, яким надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної частки (паю) з оформленням акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 із земель державної власності (землі запасу) Антонівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно укладеного 27.01.2010 позивачем договору, ТОВ «Український проект» розробило відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 , згідно якого було складено кадастровий план земельної ділянки і акт встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_4

06.05.2011 Управлінням Держкомзему у Сквирському районі видано умови відведення земельної ділянки загальною площею 5,9184 га, в тому числі ріллі 5,9184 га у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; вихідну земельно-кадастрову інформацію за НОМЕР_1 з зазначенням відомостей про земельну ділянку та суб`єкта земельних відносин за рахунок яких передбачається відведення; 06.05.2011 сформовано кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 .

Згідно інформації Державного земельного кадастру Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, на даний час, у Державному земельному кадастрі зареєстрований вид речового права постійного користування земельною ділянкою за ОСОБА_4 : земельна ділянка площею 5,9184 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , місце розташування земельної ділянки - Антонівська сільська рада Сквирського району Київської області.

Інформація про дату державної реєстрації права, номер запису про право, орган, що здійснив державну реєстрацію права у ДЗК відсутня.

29.06.2011 відділом Держгеокадастру у Сквирському районі складено висновок про наявні обмеження та використання земельної ділянки.

07.10.2011 відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Сквирської РДА складений висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки.

16.05.2011 ДЗ «Сквирська РайСЕС» МОЗ України склала акт санітарно-епідеміологічного обстеження земельної ділянки.

16.10.2013 відділом Держгеокадастру у Сквирському районі у Державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку площею 34,1983 га з кадастровим номером НОМЕР_2 в межах Антонівської сільської ради.

Встановивши, що зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 накладається на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 , що мала отримати у власність ОСОБА_4 , остання звернулася до державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Сквирському районі із заявою про внесення відповідних змін до Державного кадастру.

24.12.2013 Державний кадастровий реєстратор відділу Держгеокадастру у Сквирському районі Борисевич С.Л. винесла рішення № РВ-013 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного кадастру, з підстав знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачено зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

21.03.2014 відділом Держгеокадастру у Сквирському районі складено висновок № 04-51-199 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) у власність позивачу.

Наказом № КИ/:02:025:/00013318 від 11.02.2014 Головного управління Держземагентства у Київській області: затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 на території Антонівської сільської ради Сквирського району; надано ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку площею 34,1983 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 , на 27 років, що розташована на території Антонівської сільської ради Сквирського району; доручено начальнику відділу Держземагентства у Сквирському районі, при умові затвердження нормативної грошової оцінки відповідно до вимог чинного законодавства, укласти договір оренди земельної ділянки та підписати акт прийому-передачі земельної ділянки.

На виконання вищевказаного наказу, 07.04.2014 представник Головного управління Держземагентства у Київській області та ОСОБА_2 уклали договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 27 років. Договір зареєстровано у Реєстраційній службі Сквирського районного управління юстиції, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.06.2014 № 6073394.

18.12.2014 ОСОБА_2 , як фізична особа, уклала договір суборенди зазначеної земельні ділянки з Фермерським господарством «ТЕХНО-ФАРМ» на 12 років.

Договір суборенди землі зареєстровано Реєстраційною службою Сквирського районної управління юстиції у Київській області 19.12.2014 номер запису № 8160571.

З огляду на викладене вважала дії відповідачів неправомірними та такими, що порушують її право на набуття права власності на земельну ділянку та просила:

- визнати неправомірними дії реєстратора Відділу Держгеокадастру у Сквирському районі щодо державної реєстрації 16.10.2013 у Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 34,1983 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , розташованої на території Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області;

- скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки;

- скасувати наказ № КИ/:02:025:/00013318 від 11.02.2014 Головного управління Держземагентства у Київській області про затверджена документації з землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки;

- визнати договір оренди земельної ділянки, укладений 07.04.2014 Головним управлінням Держземагентства у Київській області та ОСОБА_2 строком на 27 років, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 , площею 34,1983 га, розташовану на території Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області для ведення фермерського господарства недійсним;

- визнати договір суборенди земельної ділянки від 18.12.2014, укладений ОСОБА_2 та Фермерським господарством «ТЕХНО-ФАРМ» строком на 12 років, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 , площею 34,1983 га, розташовану на території Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області для ведення фермерського господарства недійсним;

- скасувати державну реєстрацію, проведену Реєстраційною службою Сквирського районного управління юстиції у Київській області від 19.06.2014 права оренди земельної ділянки загальною площею 34,1983 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , розташована за адресою Київська область, Сквирський район , Антонівська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40, номер запису про право власності 6073321, номер запису про інше речове право 6073394; 19.12.2014 права суборенди земельної ділянки загальною площею 34,1983 га кадастровий номер НОМЕР_2 , розташована за адресою: Київська область, Сквирський район Антонівська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40, номер запису про право власності 6073321, номер запису про інше речове право 8160571 (Т.1 а.с.2-11).

Заочним рішенням Сквирського районного суду Київської області від 06.06.2017 позов задоволено.

Визнано неправомірними дії реєстратора відділу Держгеокадастру у Сквирському районі щодо державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 34,1983 кадастровий номер НОМЕР_2 , місце розташування: Антонівська сільська рада, Сквирського району, Київської області, здійсненої 16.10.2013.

Скасовано державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки площею 34,1983 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , місце розташування: Антонівська сільська рада, Сквирського району, Київської області, здійсненої 16.10.2013 відділом Держгеокадастру у Сквирському районі.

Скасовано наказ від 11.02.2014 № КИ/:02:025:/00013318 Головного управління Держземагентства у Київській області про затвердження документації з землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки в повному обсязі.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 07.04.2014, укладений Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області і ОСОБА_2 , строком на 27 років, з кадастровим номером НОМЕР_2 , площею 34.1983 га, що розташована на території Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області для ведення фермерського господарства.

Визнано недійсним договір суборенди земельної ділянки від 18.12.2014 укладений ОСОБА_2 і Фермерським господарством «ТЕХНО-ФАРМ» строком на 12 років, з кадастровим номером НОМЕР_2 , площею 34,1983 га, що розташована на території Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області, для ведення фермерського господарства.

Скасовано державну реєстрацію, проведену Реєстраційною службою Сквирського районного управління юстиції у Київській області 19.06.2014, права оренди земельної ділянки загальною площею34,1983 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , розташованої на території Антонівської сільської ради Сквирського району, Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40, номер запису про право власності 6073321, номер запису про інше речове право 6073394.

Скасовано державну реєстрацію, проведену Реєстраційною службою Сквирського районного управління юстиції у Київській області 19.12.2014 права суборенди земельної ділянки загальною площею 34.1983 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , розташованої на території Антонівської сільської ради Сквирського району, Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40, номер запису про право власності 6073321, номер запису про інше речове право 8160571.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Київській області на користь ОСОБА_4 974,40 грн. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 974,40 грн. судових витрат.

Стягнуто з Фермерського господарства «ТЕХНО-ФАРМ» на користь ОСОБА_6 974,40 грн. судових витрат (Т.1, а.с.193-196).

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 23.07.2018 заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (Т.1, а.с.225-226).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Вказує, що суд не звернув уваги на те, що всі відносини за спірними правочинами щодо оренди землі припинені, шляхом укладенні відповідних договорів та внесення відповідних записів до державного реєстру. Також зазначає, що з боку ОСОБА_2 були відсутні будь-які порушення вимог земельного законодавства. Судом не надано належної оцінки доводам позивача про недійсність договорів оренди та суборенди, а також щодо накладення земельних ділянок. Крім того, право позивача на набуття у власність земельної ділянки не було порушено (Т.2, а.с.10-19).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.01.2019 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (Т.2, а.с.22-23).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31.01.2019 справу призначено до апеляційного розгляду (Т.2, а.с.27-28).

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю і необґрунтованістю та просив рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалене з дотриманням вимог закону.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином за відомими суду адресами.

Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідачів не відповідали вимогам законодавства та порушили право позивача на набуття права власності на земельну ділянку.

Суд апеляційної інстанції вважає ухвалене судом рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що згідно рішення Сквирського районного суду від 14.10.2009 за позивачем, в порядку спадкування за законом, визнано право на земельну частку (пай) у розмірі 4,3 в умовних кадастрових гектарах, в колективній власності колишнього КСП «Антонів» с.Антонів, Сквирського району, Київської області, із земель запасу Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області, на яку мала право ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.12.2009 голова Сквирської районної державної адміністрації видав розпорядження № 656, яким надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної частки (паю) з оформленням акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 із земель державної власності (землі запасу) Антонівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

27.01.2010 позивачем укладено договір з ТОВ «Український проект» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 , згідно якого було складено кадастровий план земельної ділянки і акт встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_4

06.05.2011 Управлінням Держкомзему у Сквирському районі видано умови відведення земельної ділянки загальною площею 5,9184 га, в т.ч. ріллі 5,9184 га у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; вихідну земельно-кадастрову інформацію за НОМЕР_1 з зазначенням відомостей про земельну ділянку та суб`єкта земельних відносин за рахунок яких передбачається відведення і цього ж дня сформовано кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 .

Згідно інформації Державного земельного кадастру Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, на даний час, у Державному земельному кадастрі зареєстрований вид речового права постійного користування земельною ділянкою за ОСОБА_4 : земельна ділянка площею 5,9184 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , місце розташування земельної ділянки - Антонівська сільська рада Сквирського району Київської області.

Інформація про дату державної реєстрації права, номер запису про право, орган, що здійснив державну реєстрацію права у ДЗК відсутня.

29.06.2011 відділом Держгеокадастру у Сквирському районі складено висновок про наявні обмеження та використання земельної ділянки.

07.10.2011 відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Сквирської РДА складений висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки.

16.05.2011 ДЗ «Сквирська РайСЕС» МОЗ України склала акт санітарно-епідеміологічного обстеження земельної ділянки.

16.10.2013 відділом Держгеокадастру у Сквирському районі у Державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку площею 34,1983 га з кадастровим номером НОМЕР_2 в межах Антонівської сільської ради.

Встановивши, що зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 накладається на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 , що мала отримати у власність ОСОБА_4 , остання звернулася до державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Сквирському районі із заявою про внесення відповідних змін до Державного кадастру.

24.12.2013 Державний кадастровий реєстратор відділу Держгеокадастру у Сквирському районі Борисевич С.Л. винесла рішення № РВ-013 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного кадастру, з підстав знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачено зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

21.03.2014 відділом Держгеокадастру у Сквирському районі складено висновок № 04-51-199 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) у власність позивачу.

Наказом № КИ/:02:025:/00013318 від 11.02.2014 Головного управління Держземагентства у Київській області: затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 на території Антонівської сільської ради Сквирського району; надано ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку площею 34,1983 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 , на 27 років, що розташована на території Антонівської сільської ради Сквирського району; доручено начальнику відділу Держземагентства у Сквирському районі, при умові затвердження нормативної грошової оцінки відповідно до вимог чинного законодавства, укласти договір оренди земельної ділянки та підписати акт прийому-передачі земельної ділянки.

На виконання вищевказаного наказу, 07.04.2014 представник Головного управління Держземагентства у Київській області та ОСОБА_2 уклали договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 27 років. Договір зареєстровано у Реєстраційній службі Сквирського районного управління юстиції, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.06.2014 № 6073394.

18.12.2014 ОСОБА_2 , як фізична особа, уклала договір суборенди зазначеної земельні ділянки з Фермерським господарством «ТЕХНО-ФАРМ» на 12 років.

Договір суборенди землі зареєстровано Реєстраційною службою Сквирського районної управління юстиції у Київській області 19.12.2014 номер запису № 8160571.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За змістом ч. 2 ст. 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до ст. 15 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Згідно ст. 19, 31 ЗК України землі України за основними цільовими призначеннями поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі фермерського господарства можуть складатись із земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству, юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам-членам фермерських господарств на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

За змістом ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідної орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; відносини, пов`язані з орендою землі регулюються законом.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу; передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статі 134 цього Кодексу.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною першою ст. 134 ЗК України визначено, що права оренди на земельні ділянки державної власності підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, передбачених частиною 2 цієї статті.

За змістом ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЗК України Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

В силу п. 17 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок, та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

У статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» вказано, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створення юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою.

За змістом ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фермерське господарство» відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» для отримання в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону.

Земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро і радіотелефонних мереж, газо і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

За змістом ст. 8 цього Закону після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України «Про землеустрій» землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про землеустрій» організацію і планування землеустрою на загальнодержавному і місцевому рівнях здійснюють Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, встановлених Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими законами України.

Згідно ст. 22 цього Закону землеустрій здійснюється на підставі: рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; судових рішень.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про землеустрій» погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом та іншими законами України.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок обов`язково проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до ст. 20 Закону «Про оцінку земель» за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

За змістом ст. 23 цього Закону технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земель р .їх відносин.

Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ст. 8-1 цього Закону право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано у заставу.

Встановивши означені вище фактичні обставини справи, вірно застосувавши норми права, які регулюють виниклі спірні правовідносини сторін та надавши належну оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про порушення прав позивача на набуття останнім у власність земельної ділянки та, як наслідок, неправомірність дії відповідачів щодо надання, виділеної позивачу у встановленому законом порядку земельної ділянки, у користування іншій особі.

Доводи апеляційної скарги щодо припинення ОСОБА_2 правовідносин за спірними правочинами щодо оренди землі, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки право позивача на земельну ділянку у зв`язку з припиненням орендних правовідносин не є відновленим.

Також не впливають на висновки суду твердження скаржника про відсутність будь-яких порушення вимог земельного законодавства з боку ОСОБА_2 , так як встановлено, що виділена позивачу земельна ділянка увійшла до площі земельної ділянки, яка, за заявою ОСОБА_2 , була надана їй у користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства, проте у подальшому була передана ОСОБА_2 у суборенду фермерському господарству «ТЕХНО-ФАРМ». При цьому, також слід зазначити, що ОСОБА_2 є набувачем земельної ділянки і стороною оспорюваних правочинів, а тому позивачем правомірно пред`явлено до неї вимоги за даним позовом.

Щодо доводів скаржника про відсутність підстав для визнання недійсними договорів оренди та суборенди землі, то такі доводи є необґрунтованими, оскільки суд встановивши, що відповідний уповноважений орган не мав підстав для передачі у користування ОСОБА_2 земельної ділянки виділеної у встановленому законом порядку позивачу, цілком правомірно дійшов висновку про порушення прав позивача та їх захист шляхом визнання угод недійсними та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади.

Також не заслуговують на увагу доводи скаржника про не встановлення факту накладення земельних ділянок, оскільки такі доводи спростовуються наявними у справі доказами.

Крім того, є необґрунтованими твердження скаржника про відсутність порушень прав позивача на набуття у власність земельної ділянки та невірного обрання способу захисту порушеного права, так як позивач не є власником земельної ділянки.

З цього приводу, слід зазначити, що у Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі № 1-10/2004 розкрите поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Орган державної влади прийняв рішення про надання позивачу у власність земельної ділянки, остаточне оформлення якої позивач не встиг завершити у зв`язку із накладенням цієї ділянки на іншу земельну ділянку, яка була передана у користування відповідачу. Отже, позивач мав законні очікування на набуття у власність земельної ділянки, проте, у зв`язку із неправомірними діями та рішеннями відповідних органів державної влади, не зміг належно їх реалізувати, а відтак він має право на захист порушеного права судом.

При цьому, також слід зауважити, що неправомірність дій та рішень відповідних уповноважених державних органів щодо надання ОСОБА_2 земельних ділянок (в тому числі й земельної ділянки до якої увійшла ділянка виділена позивачу), а також недобросовісність дій самої ОСОБА_2 при одержанні земельної ділянки для фермерського господарства, підтверджується й рішенням Сквирського районного суду Київської області від 26.12.2017, яке набрало законної сили 26.03.2019, у справі за позовом Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області до Головного управління Дергеокадастру у Київській області, Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції, Фермерського господарства «Технофарм», ОСОБА_2 про визнання недійсними наказів та договорів оренди земельних ділянок, скасування реєстрації договорів оренди землі.

Так, у зазначеному рішенні судом встановлено, що накази Головного управління Держземагенства у Київській області прийнято з порушенням вимог земельного законодавства, а договори оренди землі укладені всупереч законодавчо визначеній процедурі набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства. ОСОБА_2 у клопотаннях про надання земельних ділянок не обґрунтувала їх розміри з урахуванням можливості їх обробітку, необхідність отримання таких великих площ земельних ділянок, не зазначила перспективи діяльності фермерського господарства та не надала підтвердження наявності техніки, необхідної для обробітку такої площі землі, не зазначила про кількість членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність. Також ОСОБА_2 не надано суду доказів функціонування фермерського господарства та наявності відповідної спеціальної техніки для обробітку такої площі землі.

У зв`язку з вищевикладеним, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими, а відтак і такими, що не спростовують висновків суду і не впливають на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав правовідносинам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення спрямоване на ефективний захист порушених прав позивача.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити, що у зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, понесені відповідачем судові витрати за подання апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Сквирського районного суду Київської області від 06 червня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, Фермерського господарства «ТЕХНО-ФАРМ», Відділу Держгеокадастру у Сквирському районі Київської області про визнання наказу про затвердження проекту землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки недійсним, визнання договорів оренди і суборенди землі недійсними, визнання дій відповідача неправомірними та скасування державної реєстрації земельної ділянки - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 17 травня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Т.І. Ящук