Справа № 588/302/19
провадження № 2/588/252/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Маслова В.В., за участі секретаря Горлянд С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянець за правилами загального позовного провадження під час судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради Сумської області про визнання права власності на спадкове майно, визнання права забудовника земельної ділянки,

У С Т А Н О В И В:

Позивач через свого представника 20.02.2019 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що 01 лютого 2007 року помер його син ОСОБА_2.

Після смерті сина відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі з домогосподарства, яке знаходиться за адресою: Сумська область, м. Тростянець, вул. Ірини Ярмош, 14 (в минулому №10) на неприватизованій земельній ділянці, яка належала Тростянецькій міській раді, орієнтовною площею 600 кв.м. Вказане нерухоме майно належало сину на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 16.04.1985 року по справі № 2-138/1985, згідно з яким за ОСОБА_2 було визнано право власності на домоволодіння, що знаходиться в м. Тростянець по вул. Ірини Ярмош, 14 Сумської області та яке складається з літньої кухні, сараю, погребу, сараю-прибудови, вбиральні та огорож.

Зазначене домоволодіння було збудовано сином на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності, укладеного 20.04.1976 року та посвідченого Тростянецькою державною районною нотаріальної конторою, реєстр №728 на земельній ділянці площею 600 кв.м., виділеній сину на підставі рішення виконкому Тростянецької міської ради №106 від 07.04.1976. За життя ОСОБА_2 мав намір подарувати це домоволодіння своєму єдиному сину ОСОБА_3, про що свідчить рішення виконкому Тростянецької міської ради від 28.08.1991 р. № 199 про надання дозволу на вчинення такої дії, але так свій намір і не здійснив, і до самої своєї смерті залишався власником вищезазначеного домоволодіння. На момент побудови сином спірного домоволодіння та ухвалення судового рішення про визнання за ним права власності на це нерухоме майно державна реєстрація права приватної власності на це майно не вимагалася.

Заповіту на випадок смерті ОСОБА_2 не залишив. Він також не мав зареєстрованого місця проживання. На момент смерті одружений він не був, його матір, дружина позивача, померла значно раніше.

Позивач у позові вказує, що на момент смерті його сина у нього було двоє спадкоємців першої черги за законом: він, як батько, та його єдиний син ОСОБА_3, який спадщину після смерті батька не прийняв, бо в нотаріальну контору в передбачений законом строк не звертався, з спадкодавцем постійно не проживав, по одній адресі зареєстрований з ним не був.

Спадщину після смерті сина він прийняв, подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та звернувся до нотаріуса стосовно оформлення своїх спадкових прав на вищезазначене домоволодіння, але йому було відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це нерухоме майно, оскільки згідно довідки КП ОМР «БТІ та АПР» реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою Сумська область м. Тростянець вул. Ірина Ярмош, 14 (у минулому №10) відсутня.

Посилаючись на указані обставини, позивач просив суд:1) визнати за ним право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: вулиця Ірини Ярмош, 14 (в минулому, 10) в м. Тростянець Сумської області, яке складається з літньої кухні - «Б», прибудови «б», убиральні «В», ворота, огорожа - №1,2, які розміщені на неприватизованій земельній ділянці площею 600 кв.м. (орієнтовно), в порядку спадкування першої черги за законом після смерті сина ОСОБА_2, який помер 01.02.2007 року в м. Тростянець Сумської області; 2) визнати за ним право забудовника земельної ділянки під №14 (вминулому 10) по вул. Ірини Ярмош у м. Тростянець Сумської області, згідно Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, укладеного 20.04.1976 року та посвідченого Тростянецькою державною нотаріальною конторою, реєстр №728 на земельній ділянці площею 600 кв.м., виділеній померлому сину на підставі рішення виконкому Тростянецької міської ради №106 від 07.04.1976 в порядку спадкування першої черги за законом після смерті його сина ОСОБА_2, який помер 01.02.2007 в м. Тростянець Сумської області.

Ухвалою суду від 21.02.2019 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 11.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник ОСОБА_4 у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі представника Тростянецької міської ради Сумської області, проти позову не заперечив.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2, який помер 01.02.2007 (а.с. 10,11).

Після смерті сина позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину.

Так, згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №55341479 від 04.03.2019, виданої приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу ОСОБА_5, після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв позивач та отримав на своє імя свідоцтво про право на спадщину за законом за №2073, згідно з яким успадкував земельну ділянку для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області. (а.с.49).

Разом із тим, постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 22.12.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина ОСОБА_2 на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: вул. І. Ярмош, 10 ( в минулому 10), через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, зареєстрованих в установленому законом порядку та державних актів на земельну ділянку (а.с.43).

З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 20.04.1976, ОСОБА_2, за життя, на підставі рішення №106 від 17.04.1976 виконкому Тростянецької міської Ради народних депутатів трудящих було передано на праві безстрокового користування земельну ділянку площею 600 кв.м, розташовану по вул. І. Ярмош під №10 в м. Тростянець, для будівництва житлового будинку. (а.с. 13-14)

За життя на вказаній земельній ділянці ОСОБА_2 було збудовано нежитлові приміщення для тимчасового проживання, право власності на які було визнано за ним згідно з рішенням Тростянецького районного суду від 16.04.1985.(а.с.39)

Також, ОСОБА_2 було зареєстровано за вказаною адресою, про що вказують дані будинкової книги. (а.с.26-30)

Ззгідно з довідкою КП Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» від 28.07.2016 №578 за даними інвентаризації, станом на 11.01.2019, за адресою: Сумська область м. Тростянець вул. Ірини Ярмош, №14 (в минулому №10) розташовані наступні будівлі і споруди: літня кухня - сарай «Б», прибудова «б», убиральня «В», ворота, огорожа - №1,2 (а.с.20,21).

Разом із тим, згідно з вказаною довідкою реєстрація права власності на ці обєкти нерухомості відсутня.

Це стало підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на вказане майно.

Розглядаючи вимогу позивача про визнання за ним права власності на належні його сину обєкти нерухомості, що розташовані за адресою: вул. ОСОБА_6 під №14 в м. Тростянець та прав забудовника на земельній ділянці, розташованій за цією адресою, суд виходить із наступного.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

У силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом та законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з п. 3.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним.

Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням.

Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе.

Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Крім того, як розяснено в п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Як вбачається зі встановлених судом обставин сину позивача - ОСОБА_2 на праві власності, згідно з судовим рішенням, з 1985 року належали обєкти нерухомості, що розташовані за адресою: вул. ОСОБА_6 під №14 в м. Тростянець, а саме: літня кухня - сарай «Б», прибудова «б», убиральня «В», ворота, огорожа - №1,2.

Крім того, ОСОБА_2 за життя отримав права забудовника земельної ділянки за вказаною адресою, згідно з договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 20.04.1976.

Позивач прийняв спадщину після смерті свого сина проте позбавлений можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на цю спадщину, яке було набуто спадкодавцем за життя у встановленому законом порядку, а тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право слід визнати за ним рішенням суду.

На підставі викладеного та керуючись положеннями статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 42600) право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: вулиця Ірини Ярмош, 14 (в минулому, 10) в м. Тростянець Сумської області, яке складається з літньої кухні сараю -«Б», прибудови «б», убиральні «В», воріт, огорожі - №1,2, в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_2, який помер 01.02.2007 в м. Тростянець Сумської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 42600) право забудовника земельної ділянки під №14 (раніше 10) по вул. Ірини Ярмош у м. Тростянець Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_2, який помер 01.02.2007 року в м. Тростянець Сумської області та якому вказане право належало згідно Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, укладеного 20.04.1976 та рішення виконкому Тростянецької міської ради №106 від 07.04.1976 року.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 25.03.2019 року.

Суддя В. В. Маслов