Справа № 206/1462/19
Провадження № 2/206/632/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська

в складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Гергіль Ю.І.

представника позивача Черкавського Ю.С.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, Приватний виконавець виконавчого округу у Дніпропетровській області Куземченко Андрій Сергійович, Приватний виконавець виконавчого округу у Дніпропетровській області Щигарцев Ігор В`ячеславович, Самарський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту, -

І. Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача та пояснень третіх осіб.

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточненої позовної заяви зазначив, що 27.03.2008 року ОСОБА_1 та АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є акціонерне товариство «Укрсоцбанк») уклали договір відновлювальною кредитної лінії № 07.1/72-8 за умовами якого, відповідач отримав кошти в сумі 100000,00 дол. США. Також 27.08.2008 між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, відповідач передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 251,2 кв.м., житловою площею 91,6 кв. м., підвалу, літньої кухні, вбиральні, душу, навісу, споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .Через систематичне невиконання Боржником умов кредитного договору Банк був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. 26.11.2018 року право власності на майно було зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк». Однак позивачу стало відомо, що реалізувати власне майно на даний час неможливо оскільки на зазначене майно неодноразово було накладено арешт, а саме: 17.10.2012 Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ в межах виконавчого провадження № 34733532 від 09.10.2012 накладено арешт на нерухоме майно відповідача, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 07.11.2013 Самарським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ в межах виконавчого провадження № 40642588 від 07.11.2013 накладено арешт на нерухоме майно відповідача, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 03.10.2018 приватним виконавцем виконавчого округу у Дніпропетровській області Куземченко А.С. в межах виконавчого провадження № 57318756 від 02.10.2018 накладено арешт на все нерухоме майно відповідача, в тому числі на те, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 22.11.2018 приватним виконавцем виконавчого округу у Дніпропетровській області Щигарцевим І.В. постановою № 57750107 від 21.11.2018 накладено арешт на все нерухоме майно відповідача, в тому числі на те, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . На сьогоднішній день, внаслідок арешту нерухомого майна, порушено права позивача як власника відповідного майна, в зв`язку із чим представник позивача просив звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить Акціонерному товариству «Укрсоцбанк», а саме домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 251,2 кв.м., житловою площею 91,6 кв. м., підвалу, літньої кухні, вбиральні, душу, навісу, споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ в межах виконавчого провадження № 34733532 від 09.10.2012 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 29151410); Самарським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ в межах виконавчого провадження № 40642588 від 07.11.2013 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 29151834); приватним виконавцем виконавчого округу у Дніпропетровській області Куземченко А.С. в межах виконавчого провадження № 57318756 від 02.10.2018 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 29151751); приватним виконавцем виконавчого округу у Дніпропетровській області Щигарцевим І.В. постановою № 57750107 від 21.11.2018 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 29151678) (а.с. 1-2, 39-40, 108-111).

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. просив в задоволенні позовної заяви АТ «Укрсоцбанк» відмовити у повному обсязі, на що подав письмові заперечення, згідно яких приватний виконавець вважає зазначену скаргу необґрунтованої та такою, що не підлягає задоволенню посилаючись на ст. ст. 19, 191-1 Конституції України, ст. 13 ЗУ «Про заставу», ст.ст. 447-449 ЦПК України та ст.ст. 1, 5, 20, 24, 56 ЗУ «Про виконавче провадження». Також зазначив, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 57318756 з примусового виконання виконавчого напису № 4380, виданого 23.08.2018 приватним нотаріусом Гамаль І.М. Київського міського нотаріального округу, про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» у розмірі 85252,61 грн. Приватним виконавцем 01.10.2018 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена сторонам виконавчого провадження. З метою повного, реального забезпечення виконання рішення суду, приватним виконавцем, 02.10.2018 винесена постанова про арешт майна боржника, про що внесені відповідні дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та до Державного реєстру рухомого майна, копії даної постанови направлені сторонам виконавчого провадження та до реєструючих органів для належного виконання (а.с. 56-57).

Відповідач ОСОБА_1 просив відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог АТ «Укрсоцбанк» про звільнення майна з-під арешту, про що подав письмовий відзив, згідно якого позов до відповідача та третіх осіб є надуманим, безпідставним та не підлягає задоволенню з наведених підстав.Позивач стверджує, що через систематичне невиконання відповідачем умов кредитного договору банк був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на майно - предмет іпотеки. З цим твердженням не можливо погодитись, так як з відповідача щомісяця стягуються грошові кошти на виплату кредитної заборгованості, за виконавчим листом № 2604/3581/2012 виданим 28.09.2018 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення на користь АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 985022,34 грн. та судового збору 10 250,23 грн. Це стягнення виконується на користь позивача приватним виконавцем виконавчого округу у Дніпропетровській області Щигарцевим І.В. за постановою № 57750107 від 21.11.18.Таким чином, відповідач за виконавчим провадженням приватного виконавця виконавчого округу у Дніпропетровській області Щигарцевим І.В. за постановою № 57750107 від 21.11.18, систематично виконує свої боргові зобов`язання, і будь-яким чином їх не порушує. Необхідно зазначити, що договір про надання відновлювальної лінії № 07.1/72-8 від 27.03.2008 р. діє до 26.03.2023 року (включно), і він у встановленому чинним законодавством порядку не розірваний. Позивач не дочекавшись закінчення строку дії договору про надання відновлювальної лінії № 07.1/72-8 від 27.03.2008, який діє до 26.03.2023 року (включно) та можливості погасити борг, 26.11.2018 зареєстрував право власності на нерухоме майно боржника. Окрім цього, в позовній заяві позивач зазначає три виконавчих провадження, але не зазначає відповідної інформації - який саме виконавчий документ був підставою для відкриття виконавчого провадження та накладення арешту: судове рішення, виконавчий напис, чи інший виконавчий документ, передбачений законом. Також, на думку відповідача не встановлено, хто був стягувачем у виконавчому провадженні № 34733532 від 09.10.2012 р., яким 17.10.2012 державним виконавцем Амур-Нижньодніпровським ВДВС Дніпропетровського МУЮ було накладено арешт і заборону на відчуження майна, яке було передано в якості застави позивачу. До суду не надано відомостей про оскарження дій державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ іпотекодержателем-позивачем з приводу накладення арешту на предмет іпотеки в 2012 році, або про подання іпотекодержателем до суду позову про виключення арештованого предмету іпотеки з-під арешту. Відповідач, як іпотекодавець, також відповідного позову про виключення майна з-під арешту не подавав, дані дії державного виконавця не оспорив, тим самим погодився з накладенням арешту на вказане майно, в тому числі на предмет іпотеки. Відповідач вважає, що позивач не є тією особою, яка може подати цивільний позов до суду про звільнення майна з-під арешту на постанову про накладення арешту від 17.10.12 винесену Амур-Нижньодніпровським ВДВС Дніпропетровського МУЮ, так як в порядку ч. 4 ст. 54 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній в період накладення арешту), позивач є особою, яка може як сторона у виконавчому провадженні (або як правонаступник сторони у виконавчому провадженні) оскаржувати дії державного виконавця, на що і первісний кредитор, і позивач вже втратили можливість, пропустивши встановлений законом строк для оскарження таких дій державного виконавця і у такому разі відсутні підстави для задоволення даного позову, поданого в порядку цивільного позовного провадження; і відповідно позивачем не правильно визначено спосіб захисту його прав. Позивач, також, на думку відповідача не дотримався вимог процесуального закону, що регулює питання подання позову про виключення майна з-під арешту, оскільки даний позов про звільнення майна з-під арешту він не пред`явив до двох обов`язкових належних відповідачів, якими мають бути і боржник і кредитор, в інтересах якого накладено арешт на спірне майно 17.10.12 Амур-Нижньодніпровським ВДВС Дніпропетровського МУЮ.Відповідач вважає, що позивачу у разі звернення до суду з даним позовом про звільнення майна з-під арешту у якості захисту речового права від виниклого порушення необхідно було його пред`явити до особи (осіб), від прав та обов`язків яких залежить обсяг, зміна чи припинення його прав, окрім боржника (власника майна), відповідачем має бути стягувач, в інтересах якого накладено арешт і який у зв`язку з накладенням арешту набув певні права щодо арештованого майна (право задоволення вимоги за рахунок такого майна в порядку і в черзі, встановленій законом). У даному випадку позов пред`явлений лише до боржника, але даний позов не пред`явлений позивачем до відповідача (стягувача), з яким виникли спірні правовідносини, в яких права та обов`язки сторін кореспондують одне одному і в яких зміна прав одної сторони залежить від зміни обсягу прав другої сторони, тому для вирішення даного спору належним чином, без участі у справі належного відповідача - стягувача, в інтересах якого накладено арешт (якщо він є відмінним від первісного іпотекодержателя) було б прямим порушенням прав вказаної особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов (а.с. 89-100).

Представник Самарського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Чорний Є.О. подав до суду відзив на позовну заяву про звільнення майна з-під арешту, згідно якого останній просив прийняти рішення на розсуд суду та додатково зазначив, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження у Самарському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на виконанні з 07.11.2013 по 25.06.2014 року перебувало виконавче провадження № 40642588 з примусового виконання виконавчого листа № 20604/3581/2012 від 22.03.2012 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 985022,34 грн. та суму витрат пов`язаних з розглядом справи в третейському суді у розмірі 10250,23 грн. на загальну суму 995272, 57 грн. В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем Скороход І.Г. 07.11.2013 винесено постанову про арешт майна боржника. 25.06.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час прийняття рішення, у зв`язку з встановленою законом заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника. Самарський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не заперечує проти задоволення позову представника позивача Черкавського Ю.С. (а.с. 148-151).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

13.03.2019 представником позивача до канцелярії суду було подано позовну заяву про звільнення майна з-під арешту з додатками(а.с. 1-31).

Ухвалою судді від 18.03.2019 позовну заяву було залишено без руху, як таку, що не відповідала вимогам передбаченим ст. 175 ЦПК України (а.с. 35-36).

04.04.2019 до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від представника позивача надійшла уточнена позовна заява з додатками (а.с. 39-44).

11.04.2019 відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 10.05.2019 (а.с. 46).

10.05.2019 у підготовче судове засідання сторони по справі не з`явилися у зв`язку із чим підготовче судове засідання було відкладено на 27.05.2019 (а.с. 50).

13.05.2019 від представника позивача Черкавського Ю.С. до канцелярії суду надійшла заява про розгляду справи без його участі (а.с. 53).

24.05.2019 до канцелярії суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. (а.с. 56-57).

27.05.2019 у підготовче судове засідання сторони по справі не з`явилися у зв`язку із чим підготовче судове засідання було відкладено на 09.07.2019 (а.с. 62).

14.06.2019 до канцелярії суду надійшло клопотання приватного виконавця Куземченко А.С. про розгляд справи без його участі (а.с. 67).

09.07.2019 від представника позивача Черкавського Ю.С. надійшла заява про відкладення судового засідання, призначеного на 09.07.2019 у зв`язку із необхідністю уточнити позовні вимоги (а.с. 76).

09.07.2019 у підготовче судове засідання сторони по справі не з`явилися у зв`язку із чим підготовче судове засідання було відкладено на 06.08.2019 (а.с. 85).

25.07.2019 до канцелярії суду ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 89-100).

26.07.2019 до канцелярії суду надійшло клопотання приватного виконавця Куземченко А.С. про розгляд справи без його участі (а.с. 101).

06.08.2019 представник позивача Черкавський Ю.С. у судовому засіданні подав до суду уточнену позовну заяву з додатками та клопотання про витребування доказів у зв`язку із чим підготовче судове засідання було відкладено на 06.09.2019 (а.с.103-116, 117, 118-119).

21.08.2019 до канцелярії суду засобами поштового зв`язку надійшли від представника позивача Черкавського Ю.С. письмові пояснення з додатками (а.с. 122-129).

02.09.2019 до канцелярії суду надійшло клопотання приватного виконавця Куземченко А.С. про розгляд справи без його участі (а.с. 135).

06.09.2019 ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було витребувано з Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області копію виконавчого провадження № 40642588 та інформацію щодо особи, в інтересах якої накладено арешт на майно ОСОБА_1 та з Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області копію виконавчого провадження № 34733532 та інформацію щодо особи, в інтересах якої накладено арешт на майно ОСОБА_1 , судове засідання відкладено на 01.10.2019 (а.с. 141-142, 144-145).

30.09.2019 до канцелярії суду від представника Самарського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Чорного Є.О. надійшов відзив на позовну заяву про звільнення майна з-під арешту з додатками (а.с. 148-151).

01.10.2019 до канцелярії суду надійшло клопотання приватного виконавця Куземченко А.С. про розгляд справи без його участі (а.с. 152).

01.10.2019 Самарським районним судом м. Дніпропетровська було продовжено строк підготовчого судового засідання, підготовче судове засідання відкладено на 15.10.2019 у зв`язку із неотриманням витребуваних судом документів (а.с. 163).

15.10.2019 засобами електронного зв`язку до суду надійшла заява представника позивача Черкавського Ю.С. про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що наразі до 20 жовтня 2019 року триває об`єднання і всі активи позивача передаються до АТ «Альфа-Банк» (а.с. 170).

15.10.2019 заяву представника позивача задоволено та у зв`язку із чим підготовче судове засідання відкладено на 01.11.2019 (а.с. 171).

25.10.2019 від Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшла відповідь на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська про витребування доказів від 06.09.2019 (а.с. 180).

01.11.2019 представник позивача подав до канцелярії суду заяву про заміну сторони її правонаступником, яку ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2019 було задоволено, залучено до участі у справі правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та відкладено підготовче судове засідання на 13.11.2019 (а.с. 166-198, 199, 201, 207).

13.11.2019 Самарським районним судом м. Дніпропетровська закінчено підготовчі дії, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 20.11.2019 (а.с. 208).

20.11.2019 судом заслухано вступне слово представника позивача Черкавського Ю.С. , відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , заслухано відповіді на поставлені питання, з`ясовано обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та досліджено докази, якими вони обґрунтовуються та матеріали справи, проголошено вступну та резолютивну частини рішення (а.с. 212-213, 214).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

27.03.2008 між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 07.1/72-8 з максимальним лімітом заборгованості 100000 доларів США зі сплатою 13,5% річних та комісій за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 26 березня 2023 року (а.с. 8-13).

27.03.2008 між ОСОБА_1 (іпотекодавцем) та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (іпотекодержателем) було укладено іпотечний договір № 51, згідно якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення іпотекодавцем зобов`язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 07.1/72-8 від 27.03.2008, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем наступне нерухоме майно, а саме: домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 251,2 кв.м., житловою площею 91,6 кв. м., підвалу, літньої кухні, вбиральні, душу, навісу, споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-15, 43-44).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за номером інформаційних довідок 147342746 від 29.11.2018 та № 172273050 від 02.07.2019, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності АТ «Укрсоцбанк» на підставі договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 07.1/72-8 від 27.03.2008 та іпотечного договору № 51 від 27.03.2008, підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за індексним номер 44295899 від 28.11.2018. Підстави виникнення обтяжень: арешт нерухомого майна, накладений Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ в межах виконавчого провадження № 34733532 від 09.10.2012 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 29151410); арешт, накладений Самарським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ в межах виконавчого провадження № 40642588 від 07.11.2013 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 29151834); приватним виконавцем виконавчого округу у Дніпропетровській області Куземченко А.С. в межах виконавчого провадження № 57318756 від 02.10.2018 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 29151751); приватним виконавцем виконавчого округу у Дніпропетровській області Щигарцевим І.В. постановою № 57750107 від 21.11.2018 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 29151678) (а.с. 16-18, 112-114).

10.08.2018 Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» змінило найменування на Акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК», що підтверджується листом-повідомленням (а.с. 19).

Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати, наданого Структурним підрозділом «Дніпровський загін воєнізованої охорон» Регіональні філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» відносно ОСОБА_1 за постановою по виконавчому провадженню № 57750107 за період з лютого 2019 року по червень 2019 рік з заробітної плати утримано 6779,21 грн. (а.с. 100).

Згідно витягу з ВП - спецрозділ від 27.09.2019 по виконавчому провадженню № 40642588 вбачається, що виконавче провадження по виконавчому листу від 22.03.2012 № 2604/3581/2012 завершено 25.06.2014 у зв`язку із поверненням виконавчого документу стягувачеві п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». По даному виконавчому провадженню державним виконавцем Скороход І.В. з метою забезпечення виконання рішення суду винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. Боржник - ОСОБА_1 , стягував - ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с. 150-151).

Згідно відповіді Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, виконавче провадженню № 34733532 по виконавчому листу, виданому Дніпровським районним судом м. Київ № 2604/3581/2012 від 22.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» заборгованості у розмірі 985022,34 грн. 04.11.2013 року було направлено за належністю до Самарського ВДВС Дніпропетровського МУЮ у зв`язку з реєстрацієй боржника у Самарському районі та передано до архіву. Вказаний виконавчий лист на виконанні у Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області не перебуває та повторно не надходив (а.с. 180).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, відповідачем, представником відповідача та третьої особою та представником третьої особи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на момент спірних правовідносин, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на момент спірних правовідносин, наголошують на тому, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За правилами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на момент розгляду справи, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржнику або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на момент розгляду справи, про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Також ч. 1, 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на момент розгляду справи, зазначає, що особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний висновок міститься в п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року.

Відповідно до частини 6 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на момент розгляду справи, спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Положеннями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Вимогами ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності.

Таким чином, беручи до уваги те, що на даний час на виконанні у Самарського та Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровської області не перебуває жодного виконавчого провадження по виконавчому листу, виданому Дніпровським районним судом м. Київ № 2604/3581/2012 від 22.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» заборгованості у розмірі 985022, 34 грн., державний виконавець, яким була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, повинен був скасувати вжиті ним заходи.

Тобто, наявність арешту на майно за таких обставин порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Отже, деякі виконавчі провадження вже закінчено, документи по ним знищено, позивач, який є власником цього майна позбавлений можливості захистити свої законні права поза судовим вирішенням спірного питання, тому враховуючи вищевикладене суд приходить до обґрунтованого висновку, що майно, яке належить на праві власності позивачу, на яке накладено арешт, а саме домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 251,2 кв.м., житловою площею 91,6 кв. м., підвалу, літньої кухні, вбиральні, душу, навісу, споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 Анеобхідно звільнити з-під арешту, оскільки принцип непорушності права приватної власності в даному випадку переважає над принципом обов`язковості виконання судового рішення.

Суд відхиляє доводи відповідача з приводу того, що позивач не є тією особою, яка може подати цивільний позов до суду про звільнення майна з-під арешту на постанову про накладення арешту, оскільки позивач є особою, яка може як сторона у виконавчому провадженні (або як правонаступник сторони у виконавчому провадженні) оскаржувати дії державного виконавця, на що і первісний кредитор, і позивач вже втратили можливість, пропустивши встановлений законом строк для оскарження таких дій державного виконавця та те, що позов про звільнення майна з-під арешту позивач не пред`явив до двох обов`язкових належних відповідачів, якими мають бути і боржник і кредитор, в інтересах якого накладено арешт на спірне майно з огляду на таке.

Частиною четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Частина 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна, яке належало відповідачу (боржнику), а на даний час належить йому. Тобто, позивач звернувся до суду з позовом у випадку, який регламентований Законом України «Про виконавче провадження», як «інший випадок».

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 60 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виходячи з системного тлумачення статей 16, 572, 589 ЦК України, статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», статті 1 Закону України «Про іпотеку» і роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Позивач звернувся до суду не як стягувач за виконавчим провадженням, а як власник майна, яке не належить боржнику. На майно накладено арешт, який перешкоджає власнику вільно володіти та розпоряджатися належним йому майном, тому з метою усунення перешкод у володінні і розпорядженні майном власником подано відповідну позовну заяву з метою захисту свого порушеного права власника, а тому доводи відповідача з цього приводу не заслуговують на увагу та відхиляються судом.

До подібних за змістом правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові 13 березня 2019 року у справі № 815/2969/16 та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 335/12353/17.

З приводу доводів відповідача, що він систематично виконує зобов`язання за договором про надання відновлювальної лінії № 07.1/72-8, оскільки з його заробітної плати стягуються кошти, то дані доводи відхиляються судом, оскільки примусове стягнення коштів за виконавчим листом не можна вважати виконанням зобов`язань за договором про надання відновлювальної лінії № 07.1/72-8, адже кошти стягуються з ОСОБА_1 за виконавчим листом про стягнення заборгованості, яка виникла саме через невиконання своїх зобов`язань за договором про надання відновлювальної лінії № 07.1/72-8 та ця заборгованість відповідачем не спростована.

Також, не заслуговують на увагу доводи, що в позовній заяві позивач не зазначає відповідної інформації - який саме виконавчий документ був підставою для відкриття виконавчого провадження та накладення арешту: судове рішення, виконавчий напис, чи інший виконавчий документ, оскільки данні доводи спростовуються матеріалами даної цивільної справи, які містять витяги з державних реєстрів, в який зазначена вся необхідна інформація для вирішення питання щодо звільнення майна з-під арешту.

Доводи відповідача, що позивач не дочекавшись закінчення строку дії договору про надання відновлювальної лінії № 07.1/72-8 від 27.03.2008, який діє до 26.03.2023 року (включно) та можливості погасити борг, 26.11.2018 зареєстрував право власності на нерухоме майно боржника суд не бере до уваги, оскільки законність реєстрації права власності за позивачем не є предметом даного розгляду та ці обставини не спростовані належними та достатніми доказами відповідачем.

Доводи приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. також не заслуговують на увагу, оскільки у своїх запереченнях приватний виконавець посилається на норми Конституції України та Закону України «Про виконавче провадження» без будь-якого обґрунтування своїх заперечень, які зводяться до необґрунтованості якоїсь скарги, яка наразі не перебуває на розгляді в даному суді.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи із змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частини 1, 2 ст. 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Стаття 80 ЦПК України презюмує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, рішення ЄСПЛ в справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, рішення ЄСПЛ у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010).

Враховуючи встановлені судом обставини справи, вищевикладені норми матеріального та процесуального права, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 47, 50, 51, 57, 56, 60, 59ЗУ «Про виконавче провадження» у відповідних редакціях, ст. ст. 16, 317, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265, п. 15, п.п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), треті особи: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 42, ), Приватний виконавець виконавчого округу у Дніпропетровській області Куземченко Андрій Сергійович (місцезнаходження: м. Дніпро , вул. Сімферопольська, 21, приміщення, 49 , кімната 308), Приватний виконавець виконавчого округу у Дніпропетровській області Щигарцев Ігор В`ячеславович (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Самарського Якова, 2, оф. 304), Самарський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 6-В, ) про звільнення майна з-під арешту - задовольнити повністю.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить Акціонерному товариству «Альфа-Банк», а саме домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 251,2 кв.м., житловою площею 91,6 кв. м., підвалу, літньої кухні, вбиральні, душу, навісу, споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ в межах виконавчого провадження № 34733532 від 09.10.2012 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 29151410); Самарським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ в межах виконавчого провадження № 40642588 від 07.11.2013 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 29151834); приватним виконавцем виконавчого округу у Дніпропетровській області Куземченко А.С. в межах виконавчого провадження № 57318756 від 02.10.2018 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 29151751); приватним виконавцем виконавчого округу у Дніпропетровській області Щигарцевим І.В. постановою № 57750107 від 21.11.2018 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 29151678).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29.11.2019.

Головуючий суддя: К.С. Маштак