13 березня 2019 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Боярського О.О.,
при секретарі: Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 27.06.2014 року з врахуванням основного договору, трьох відсотків річних та процентів за користування грошовими коштами у загальному розмірі 243 914,33 доларів США, що станом на 11.02.2019 року еквівалентно 6 561 293,76 грн.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що позивачем 27 червня 2014 року було надано відповідачу ОСОБА_2 позику в розмірі 125 000 доларів США на строк до 27 вересня 2014 року, що підтверджується складеною відповідачем власноручно та підписаною у присутності двох свідків розпискою від 27 червня 2014 року, відповідно до якої відповідач зобов`язувалася повернути позивачу позику в розмірі 125 000 доларів США до 27 вересня 2014 року. У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору позики, позивач 28 вересня 2014 року направив вимогу відповідачу про необхідність повернення грошових коштів у повному обсязі. У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань, позивач був змушений звернутися до суду.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2018 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2018 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовлено.
22.02.2019 року представником позивача ОСОБА_1. - адвокатом Гасановим К.І. подана заява про забезпечення позову по даній справі.
26.02.2019 року представником позивача ОСОБА_1. - адвокатом Гасановим К.І. подана заява про закриття підготовчого провадження.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.02.2019 року по справі було закрито підготовче провадженнята призначено справу до розгляду.
Представник позивача ОСОБА_1. - адвокат Гасанов К.І., який діє на підставі ордеру, надав до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за його відсутністю. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, неодноразово повідомлялась належним чином шляхом направлення судової повістки про час, дату та місце судового розгляду та розміщення оголошення на офіційному сайті Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Причини неявки суду не повідомила.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, враховуючи відсутність відзиву відповідача в порядку статті 280 ЦПК ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, в порядку заочного розгляду справи.
Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ч.2 ст. 281 ЦПК України).
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Як вбачається з матеріалів справи, 27.06.2014 року між позивачем (позикодавцем) та відповідачем (позичальником) був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав грошові кошти у борг в сумі 125 000 доларів США ОСОБА_2 з терміном повернення до 27.09.2014 року, що підтверджується розпискою складеною відповідачкою 27.06.2014 року. Будь-які проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання сторонами не обумовлювались, договором не передбачені.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 2. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.
Згідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У зазначений та обумовлений термін відповідачем ОСОБА_2 грошові кошти не були повернені, що кореспондує право кредитора - позивача звернутися до суду за захистом своїх майнових прав, а саме з вимогою про стягнення з відповідача суми боргу з відповідними відсотками за прострочення виконання зобов`язання.
Під час прийняття рішення суд враховує правову позицію ВСУ щодо розгляду справ про стягнення грошового боргу, а саме постанову від 18 травня 2016 року по справі № 6-474цс16.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних. Тобто, позивач має повне право на отримання трьох відсотків річних у відповідності до ст. 625 ЦК України.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд бере до уваги розрахунок боргу з належними відсотками, виконаний представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Гасановим К. І., оскільки він складений з дотриманням порядку, встановленого чинним законодавством.
Суд звертає увагу на те, що згідно зі ст. 192 ЦК України - законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку встановлених законом (відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, водночас також дозволений обіг іноземної валюти, але з дотриманням вимог спеціального законодавства України).
Згідно ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Так, за наданим Розрахунком, борг відповідача складається з:
-125 000 доларів США - сума основного боргу;
-16 406,99 доларів США - 3 % річних від простроченої суми за період з 28.09.2014 року по 11.02.2019 року;
-102 507,34 доларів США - проценти за користування грошовими коштами за період з 27.06.2014 року по 11.02.2019 року.
Відповідно до матеріалів справи встановлено, що сума заборгованості складає 243 914,33 доларів США та з огляду на положення статей 192, 533 ЦК України зазначена сума підлягає сплаті у гривнях та визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу і становить станом на 11.02.2019 року за офіційним курсом НБУ за один долар США 26,899993 грн. - 6 561 293, 76 грн.
Таким чином, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо повернення відповідачем простроченого боргу за договором позики.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 258, 279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 20, 530, 625, 1046, 1048, ч.2 ст. 1047, ч.1 ст.1049 ЦК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 19.03.2007 року Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, РНОКПП: НОМЕР_6 ) про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 19.03.2007 року Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, РНОКПП: НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 грошові кошти в сумі: 125 000 доларів США - сума основного боргу, 16 406,99 доларів США - 3% річних та 102 507,34 доларів США - проценти за користування грошовими коштами, всього: 243 914,33 доларів США, що становить за офіційним курсом НБУ станом на 11.02.2019 року 6 561 293 грн. та 76 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя