справа № 489/5579/16-ц
провадження №6/489/105/19
УХВАЛА

Іменем України

21 березня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Інгульський відділ ДВС) про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

встановив:

Головний державний виконавець Інгульського відділу ДВС ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням в якому просила тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею зобовязання з виконання виконавчого листа № 2/489/63/18, виданого 25.06.2018 Ленінським районним судом м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_2, як солідарного боржника, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») заборгованості за кредитним договором № 62307С8 від 26.03.2007 в розмірі 42409,53 доларів США та 300149,45 грн. та судовий збір в розмірі 9071,45 грн.

В обґрунтування подання вказано, що на виконанні в Інгульському відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 57327400 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. 02.10.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження. 02.10.2018 державним виконавцем з метою виконання рішення суду також винесено постанову про накладення арешту на все майно належне боржнику. Крім того, державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_2 11.02.2019 здійснено вихід за місцем її проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, двері ніхто не відчинив, тому державним виконавцем було залишено вимогу про необхідність явки до Інгульського відділу ДВС. 13.02.2019 державним виконавцем складено акт про те, що ОСОБА_2 вказану вимогу не виконала та для дачі пояснень з приводу виконання виконавчого листа не зявилась. На думку державного виконавця, у провадженні якого на даний час перебуває виконавче провадження, боржник від виконання рішення суду ухиляється, а можливість її виїзду за межі України спричинить перешкоди для вжиття заходів для погашення заборгованості.

У судове засідання державний виконавець не зявився, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином, що відповідно до частини 4 статті 441 ЦПК України не перешкоджає розгляду подання за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали подання, цивільної справи, дійшов наступного.

В Інгульському відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 57327400 з примусового виконання виконавчого листа № 2/489/63/18, виданого 25.06.2018 Ленінським районним судом м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_2, як солідарного боржника, на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за кредитним договором № 62307С8 від 26.03.2007 в розмірі 42409,53 доларів США та 300149,45 грн. та судовий збір в розмірі 9071,45 грн.

02.10.2018 державним виконавцем Інгульського відділу ДВС відкрито виконавче провадження. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

02.10.2018 з метою забезпечення виконання рішення державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно відповідей ДФС України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб та про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями інформація відносно ОСОБА_2 відсутня.

Згідно відповідей ПФУ про осіб боржників, які отримують пенсії та про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, інформацію не знайдено.

Згідно даних БД «Автомобіль» та «НАІС ДДАІ» МВС України за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, отриманої в порядку доступу державних виконавців, за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме ј частка квартири № 23-26 по вул. 11 Поздовжня в м. Миколаєві та квартира АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Згідно відповіді Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради відомості про реєстрацію місця проживання боржника ОСОБА_2 відсутні.

11.02.2019 державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що двері ніхто не відчинив, та залишено вимогу про обовязок зявитись до державного виконавця для дачі пояснення з приводу виконання виконавчого листа.

13.02.2019 державним виконавцем складено акт про те, що ОСОБА_2 вимогу про необхідність явки до Інгульського відділу ДВС не виконала.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, зокрема, ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням (пункт 5 частини 1 статті 6 Закону «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України).

Згідно пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За змістом даної норми підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є факт його ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, яке полягає у вчиненні боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, в тому числі і безпідставна неявка на виклики державного виконавця.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» розуміється будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом певного строку, про що вказує державний виконавець в своєму поданні, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та підтвердженим матеріалами виконавчого провадження. Між тим, матеріали подання не містять жодних доказів того, що вживалися заходи для встановлення факту ухилення останньої від виконання рішення суду.

Крім того, вказана державним виконавцем підстава тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а саме можливість виїхати за межі України, що унеможливить виконання рішення, не підтверджена жодним доказом. Відсутні також докази того, що ОСОБА_2 постійно перетинає Державний кордон України. При цьому, факт перетину боржником державного кордону не може свідчити про ухилення від виконання рішення.

З огляду на наведе, суд не вбачає законних підстав для задоволення подання державного виконавця.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 441 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні подання Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській областіпро тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 57327400 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.В.Коваленко