02.12.2019 227/3075/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 грудня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля за правилами загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Вольф Тетяна Леонідівна, уточнив заявлені вимоги просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни від 05.03.2019 року зареєстрованого в реєстрі за № 5508 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4463 від 25.11.2013 року укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», у розмірі 21026,08 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6046,37 грн, прострочена заборгованість за комісією - 30,00 грн, прострочена заборгованість за процентами - 7484,43 грн, строкова заборгованість за процентами - 123,25 грн, неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 6842,03 грн, витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису - 500,00 грн, а також стягнути з акціонерного товариства «ПУМБ» на користь позивача безпідставно одержані за виконавчим написом грошові кошти у розмірі 2810,55 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 25.11.2013 року між позивачем та АТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено кредитний договір № 4463, відповідно до умов якого позивач отримала кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту на картку для споживчих потреб у розмірі 6800,00 грн. У травні 2019 року позивачу стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною було відкрито виконавче провадження № 58733532 з примусового виконання виконавчого напису № 5508 виданого 05.03.2019 року приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення на користь акціонерного товариства «ПУМБ» заборгованості у розмірі 21026,08 грн та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

З вказаним виконавчим написом позивач не згодна, так як вважає, що нотаріус не дотримався вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій Нотаріусами України, не врахував, що трирічний строк позовної давності минув, не повідомив боржника про пред`явлені до нього вимоги та не перевірив безспірність заборгованості, оскільки відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», банк не мав право нараховувати пеню та/або штрафи.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 12 вересня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Витребувано у третьої особи -приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни копії документів, на підставі яких 05 березня 2019 року було вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі № 5508) про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості по кредитному договору та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, доказів поважності своєї неявки, відзиву на позовну заяву або заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Просить винести рішення на розсуд суду.

Приватний виконавець Вольф Т.Л. у судове засідання не з`явилася,про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи або пояснень щодо позову до суду не надійшло.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

05.03.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 5508, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат», пункту 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, яким стягнуто заборгованість за кредитним договором № 4463 від 25.11.2013 року укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» за період з 27 лютого 2018 року по 27 лютого 2019 року у розмірі 21026,08 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6046,37 грн, прострочена заборгованість за комісією - 30,00 грн, прострочена заборгованість за процентами - 7484,43 грн, строкова заборгованість за процентами - 123,25 грн, неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 6842,03 грн, витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису - 500,00 грн.

Виконавчий напис вчинено на підставі даних, які наведені Банком в заяві про вчинення виконавчого напису № 228 від 27.02.2019 року та документів які були додані до заяви, а саме: оригіналу кредитного договору; засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; документів стягувача та представника стягувача за довіреністю.

28.03.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяною Леонідівною було розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості по кредитному договору у розмірі 21026 грн та відкрито виконавче провадження № 587335 про що винесено відповідну постанову.

Ухвалою суду від 24 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису та встановлено заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни від 05.03.2019 року зареєстрованого в реєстрі № 5508, який оскаржується боржником у судовому порядку і яким звернено стягнення на заборгованість по кредитному договору від 25.11.2013 року укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є АТ «ПУМБ» в розмірі 21026 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16 та постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц.

На виконання вимог ухвали суди від 12 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. долучено до матеріалів справи завірені належним чином копії документів, на підставі яких 05 березня 2019 року було вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі № 5508) про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості по кредитному договору та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису у розмірі 21 026,08 гривень.

Так, згідно долученої до матеріалів справи копії виписки з рахунку позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 4463, станом на 27.02.2019 року (включно) заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» становить 20526,08 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6046,37 грн., прострочена заборгованість за комісією 30 грн, прострочена заборгованість за процентами - 7484,43 грн, строкова заборгованість за процентами - 123,25 грн, неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 6842,03 грн.

Разом із тим, з матеріалів справи та матеріалів наданих приватним нотаріусом, не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), відтак у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

В матеріалах справи міститься копія письмової вимоги (повідомлення) вих. № 780 від 23.01.2019 року, щодо погашення заборгованості перед банком у розмірі 20341,20 грн станом на 23.01.2019 року однак, відомостей про її одержання позивачем або повернення конверту за терміном зберігання матеріали справи не містять.

Отже, у нотаріуса при вчиненні спірного виконавчого напису був відсутній документ, який би підтверджував виконання вимог п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, тобто був порушений порядок повідомлення боржника досудовою вимогою про усунення порушень умов Кредитного договору.

При цьому, розмір заборгованості, який відповідачем запропоновано погасити позивачеві відрізняється від розміру заборгованості, зазначеного у заяві на вчинення виконавчого напису та виконавчому написі нотаріусу, тобто вказані суми не узгоджувались з боржником та не є безспірними.

Також, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив строк позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4463 від 25.11.2013 року, оскільки, згідно виписки з рахунку позивача сума заборгованості розрахована станом на 27.02.2019 року (включно), тобто за період з 25.11.2013 року по 27.02.2019 року.

Крім того, згідно п. 10 витягу з узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року № 2 однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Роз`яснення по реалізації норми про заборону нарахування пені та штрафів по кредитам згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» надав Національний банк України в листі № 18-112/64483, де в своєму роз`ясненні підкреслює, що реалізація прав осіб, передбачених статтею 2 Закону, не потребує отримання банком любих інших документів, в тому числі сертифікатів про форс-мажорні обставини торгово-промислової палати.

Згідно Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-року місто Добропілля Донецької області віднесено до вказаного переліку.

З матеріалами справи вбачається, що позивач зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із тим, у розрахунок заборгованості за кредитним договором, на підставі якого був вчинений оспорюваний виконавчий напис, всупереч вимогам вищенаведених норм матеріального права включено неустойку за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 6842,03 грн.

Отже, сам факт наявності діючої норми закону, за якою забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у зоні, де проводилася антитерористична операція, є достатнім аргументом стосовно прийняття доводів позивача про некоректність заявленої суми заборгованості, яку не можна вважати безспірною.

Зазначені обставини безумовно свідчать про існування спору між позивачем та відповідачем щодо розміру заборгованості за кредитним договором на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, а тому позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення безпідставно набутих коштів, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Із долученої до матеріалів справи довідки № 219/м-14-01-14 від 22.11.2019 року (із додатками) виданої Добропільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області про суми відрахувань боргу вбачається, що згідно постанови державного виконавця № 58733532 від 17.04.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з пенсії позивача здійснені відрахування:

у період з 01.05.2019 року по 01.05.2019 року у розмірі 403,27 грн (проведення виконавчих дій) - стягувач ОСОБА_2 . Статус відрахування-виплачене;

у період з 01.05.2019 року по 01.11.2019 року у розмірі 2101,61 грн (виконавчий збір) - стягувач ОСОБА_2 , Статус відрахування-виплачене;

стягнення боргу на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у розмірі 21026,08 грн заблоковано.

Беручи до уваги вищевикладене, з пенсії позивача здійснені відрахування стягувачем за якими є приватний виконавець Вольф Тетяна Леонідівна, тобто на користь особи, яка не є відповідачем по справі.

Таким чином, вимоги в частині стягнення безпідставно набутих коштів з акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», задоволенню не підлягають. Для стягнення вищезазначених витрат позивачу необхідно звернутися до належного відповідача.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року за № 1172, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 12, 13, 141, 247, 259, 264-265, 268, 280-286 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни від 05.03.2019 року, реєстровий № 5508, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», заборгованість за кредитним договором № 4463 від 25.11.2013 року укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк», у розмірі 21026,08 грн з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6046,37 грн., прострочена заборгованість за комісією -30 грн, прострочена заборгованість за процентами - 7484,43 грн, строкова заборгованість за процентами 123,25 грн, неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 6842,03 грн, та витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису - 500,00 грн.

Стягнути з акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

відповідач акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», , юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. № 4.

треті особи:

приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. № 6, офіс № 15.

Повний текст рішення складений 02 грудня 2019 року.

Суддя В.М. Любчик

02.12.2019