Постанова

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 294/858/16-ц

провадження № 61-30370св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Чуднівська районна державна адміністрація Житомирської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2017 року у складі судді Лесько М. О. та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 05 липня 2017 року у складі колегії суддів: Галацевич О. М., Борисюка Р. М., Микитюк О. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області (далі - Чуднівська РДА Житомирської області) про скасування наказів, визнання недійсним конкурсу, визнання недійсними протоколів та поновлення на роботі.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 03 квітня 2003 року вона безстроково призначена директором Центральної районної бібліотеки Чуднівської районної ради. 06 липня 2016 року вона звільнена із займаної посади згідно з наказом Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області на підставі пункту 9 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), статті 24 Закону України «Про бібліотеки та бібліотечну справу»та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року.

06 липня 2016 року наказом Чуднівської РДА Житомирської області її призначено виконуючою обов'язки директора Центральної районної бібліотеки Чуднівської районної ради.

08 липня 2016 року на посаду директора Центральної районної бібліотеки Чуднівської районної ради відповідачем оголошено конкурс.

Позивач зазначала, що зміни внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року до Закону України «Про бібліотеки та бібліотечну справу» не розповсюджуються щодо призначення керівників структурних підрозділів бібліотек та їх філій, ці положення суперечать статтям 22, 43 Конституції України, статтям 40, 41 КЗпП України, підстави для припинення трудового договору відсутні. Вона має переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці на підставі пункту 3 статті 42 КЗпП України. Крім цього, порушено процедуру звільнення її із посади, оскільки призначення чи звільнення директора обласної, районної бібліотеки здійснюється виключно на пленарних засіданнях відповідно обласної або районної ради, а також не враховано частину третю статті 17 Закону України «Про основи соціального захисту інвалідів», згідно з якою звільнення інваліда без його згоди з мотивів інвалідності не допускається.

Із урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила суд скасувати накази Чуднівської РДА Житомирської області від 06 липня 2016 року № 23-к та № 24-к; поновити її на посаді директора Центральної районної бібліотеки Чуднівської районної ради Житомирської області; визнати недійсним конкурс на посаду директора Центральної районної бібліотеки Чуднівської районної ради Житомирської області, який оголошений 08 липня 2016 року Чуднівською РДА Житомирської області через громадсько-політичну газету «Життя Чуднівщини»; визнати недійсним протокол засідання районного комітету Чуднівської районної організації профспілки працівників культури від 28 липня 2016 року № 6; визнати недійсним протокол першого засідання конкурсної комісії з проведенням конкурсного добору на заміщення вакантної посади керівника Центральної районної бібліотеки Чуднівської районної ради від 19 серпня 2016 року № 1; визнати недійсним протокол другого засідання конкурсної комісії з проведенням конкурсного добору на заміщення вакантної посади керівника Центральної районної бібліотеки Чуднівської районної ради від 19 серпня 2016 року № 2.

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що звільнення позивача та проведення конкурсу на посаду директора Центральної районної бібліотеки Чуднівської районної ради відбулося не з мотивів інвалідності позивача та не з ініціативи відповідача, а у зв'язку з прийняттям та набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року. Позивач не мала переважного права на залишення на роботі на підставі пункту 3 статті 42 КЗпП України, оскільки чисельність чи штат працівників бібліотеки не скорочувався, тоді як позивач могла бути повторно призначена на вказану посаду лише за результатами конкурсу.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 05 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що звільнення позивача відбулося відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року, який є спеціальним у застосуванні до оспорюваних відносин, і набрання ним чинності є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та позиції інших учасників справи

У липні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2017 року та на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 05 липня 2017 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що звільнення осіб, які працюють за безстроковим трудовим договором, суперечить положенням статей 22, 43 Конституції України, статей 40, 41 КЗпП України. Судами безпідставно не застосовано до оспорюваних правовідносин положення статті 42 КЗпП України та норми Закону України «Про основи соціального захисту інвалідів». Призначення на посаду чи звільнення з посади директора обласної, районної бібліотеки та районної центральної районної бібліотеки вирішується виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

У серпні 2017 року від сектору культури Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_4, уяких заявник просить відхилити указану касаційну скаргу, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. Звільнення позивача із посади керівника комунального закладу культури проведено відповідно до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано цивільну справу та надано строк на подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню із таких підстав.

Встановлені судами обставини

Судами встановлено, що відповідно до частини восьмої Положення про сектор культури Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області, затвердженого розпорядженням голови Чуднівської райдержадміністрації Житомирської області від 19 серпня 2014 року № 312, завідувач сектору призначає на посаду та звільняє керівників установ та закладів культури.

Наказом завідувача сектору культури Чуднівської РДА Житомирської області від 06 липня 2016 року № 23-к ОСОБА_4 звільнено із посади директора Центральної районної бібліотеки Чуднівської районної ради. Наказом від 06 липня 2016 року № 24-к ОСОБА_4 призначено виконуючою обов'язки директора Центральної районної бібліотеки Чуднівської районної ради до призначення керівника за контактом на конкурсній основі.

На час розгляду справи у суді першої інстанції проведено конкурсний добір на заміщення вакантної посади директора Центральної районної бібліотеки Чуднівської районної ради, який позивач не пройшла.

Нормативно-правове обґрунтування

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені іншими законами.

Тобто зазначений пункт відсилає до інших законів, якими передбачені підстави припинення трудового договору.

У пунктах 2, 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури», який набрав чинності 24 лютого 2016 року, передбачено, що набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури згідно з пунктом 9 статті 36 КЗпП України.

Органи управління державних та комунальних закладів культури протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов'язані припинити безстрокові трудові договори з керівниками державних та комунальних закладів культури і провести конкурс на заміщення посад керівників таких закладів у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про бібліотеку та бібліотечну справу» керівники державних та комунальних бібліотек, керівники централізованих бібліотечних систем призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту на п'ять років за результатами конкурсу.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що відповідач, звільняючи позивача з посади керівника комунального закладу, діяв не з власної ініціативи, а відповідно та на виконання вимог положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури», який є спеціальним у застосуванні до оспорюваних відносин і набрання ним чинності є безумовною підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури.

Доводи касаційної скарги є необґрунтованими, оскільки зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Із урахуванням того, що доводи касаційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви та апеляційної скарги, яким судами надана належна оцінка, Верховний Суд приходить до висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів попередньої інстанції ? без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 05 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик