Справа № 288/1484/16-ц
Провадження № 2-з/288/6/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року. смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Рудника М. І.,

за участю секретаря судового засідання Франчук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Технологічна Аграрна Компанія Обєднана», товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрні системні технології» про розірвання договору оренди землі.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2016 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

02 лютого 2018 року представник Позивача надав до суду змінену позовну заяву.

21 березня 2019 року від представника Позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 2.8704 га, кадастровий номер :03:000:0062, яка належить ОСОБА_2, має цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Попільнянської сільської ради Попільнянського району Житомирської області.

При вирішенні даної заяви суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову у відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України визначено, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Представник Позивача, на обґрунтування застосування забезпечення позову вказує, що приватне сільськогосподарське товариство «Технологічна Аграрна Компанія Обєднана» господарською діяльністю не займається, податкової звітності не подає, земельну ділянку не обробляє та перебуває на стадії банкрутства.

Зазначає, що земельну ділянку безпідставно обробляє інша юридична особа ТОВ «АСТ», з яким у Позивача договірні відносини відсутні, яким чином вони обробляють земельну ділянку, що на ній засівають та які хімічні речовини, як добрива та гербіциди вносять, йому не відомо. Вказані дії можуть спричинити шкоду належній Позивачу земельній ділянці, підстав відшкодувати завдані збитки у Позивача нема, так як договір відсутній, а ПАТ «ТАКО» перебуває на стадії банкрутства, а тому накладення арешту на земельну ділянку гарантує ефективний захист його порушених прав.

Крім того, накладення арешту на земельну ділянку не завдасть шкоди господарській діяльності Відповідача ПАТ «ТАКО», з яким існує оспорюваний договір оренди, так як господарською діяльністю він не займається.

Згідно пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Суд звертає увагу на те, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь які дії, позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Позивачем заявлено позов до двох Відповідачів, а саме до приватного акціонерного товариства «Технологічна Аграрна Компанія Обєднана», товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрні системні технології», разом з тим в заяві він вказує, що Відповідач - 1 не здійснює обробіток земельної ділянки, при цьому вказує, що Відповідач 2 обробляє вказану земельну ділянку, таким чином посилання представника Позивача на ту обставину, що накладення арешту на земельну ділянку не є перешкодою для здійснення господарської діяльності Відповідачів, є суперечливим та належним чином не доведеним.

В поданій заяві представником Позивача не наведено обставин, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку незастосування забезпечення позову, з огляду на спірні правовідносини, як і не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що застосування даного виду забезпечення позову є ефективним способом захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача та їх невжиття призведе до порушення його прав.

Крім того, Позивач звертаючись до суду з позовною заявою 30 листопада 2016 року, яку в подальшому було уточнено 02 лютого 2018 року, заяви щодо вжиття заходів забезпечення позову не подавав, що в свою чергу спростовує доцільність накладення арешту на земельну ділянку, як ефективного способу захисту або поновлення прав Позивача.

Слід зазначити, що застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з огляду на спірні правовідносини та їх застосування обмежить можливість реалізації для сторін права користуватись та розпоряджатись зазначеним майном, а також перешкоджатиме господарській діяльності, з врахуванням цільового призначення земельної ділянки та може призвести до незворотних наслідків.

Зазначені обставини в їх системному звязку свідчать, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», статтями 149-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_3