ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 616/363/18

Провадження № 22ц/818/972/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Котелевець А.В., Сащенко І.С..,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря»,

розглянув в місті Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №616/363/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» про розірвання договору оренди землі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 17 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Риковим М.І., -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» про розірвання договору оренди землі.

В обгрунтування позову зазначає, що йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 02 квітня 2004 року на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 5,4626га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Вільхуватської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно із договором оренди землі без номеру та без зазначення дати укладення, зареєстрованого 04 липня 2011 року за номером 003980, земельна ділянка була передана ним в оренду ТОВ «Зоря». Відповідач не належним чином виконує вимоги законодавства України та договору оренди землі. Підставами для припинення договірних відносин стало вивчення ним змісту договору оренду землі, а саме: сторонами не встановлені умови збереження стану об'єкта оренди. Запис «використання за цільовим призначенням з дотриманням вимог діючого законодавства в частині - охорона земель» не можливо вважати визначенням умов збереження стану об'єкта оренди. Тобто, умови збереження стану об'єкта оренди договором не визначено та не врегульовано, що є підставою для визнання договору оренди землі недійсним на підставі п.п. 1, 5 ст. 203 ЦК України та ст.215 ЦК України. Він разом з ТОВ «Зоря» дійшли згоди щодо зазначення в договорі додаткової істотної умови, а саме передбачили, що: орендар прийняв на себе зобов'язання здійснювати комплекс заходів по охороні та раціональному використанню землі, але відповідну передбачену законом угоду укладено не було.

Вони також дійшли згоди про зазначення в договорі додаткової істотної умови: орендар отримує право на здійснення меліоративних робіт та проведення інших робіт, необхідних для ведення товарного сільськогосподарського виробництва тільки за письмовою згодою орендодавця.

З дати підписання договору оренди відповідач не звертався до нього за таким письмовим дозволом.

За весь період дії договору від відповідача не надійшло жодного повідомлення на підтвердження факту належного використання предмету оренди.

Просить розірвати договір оренди землі, укладений між ним та ТОВ «Зоря» без номеру та без зазначення дати укладання, зареєстрованого 04 липня 2011 року за №003980.

Представник відповідача ТОВ «Зоря» позовні вимоги не визнав. Надав відзив, в якому зазначив, що обставини та підстави викладені позивачем, є не обґрунтованими, суперечать об'єктивним і фактичним даним, які мали місце в дійсності та такими, що не відповідають вимогам умов Договору оренди землі та діючому законодавству України.

Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 17 жовтня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не доведено факту порушення відповідачем його прав, за захистом яких він звернувся до суду, та які могли бути підставою для розірвання оспорюваного договору оренди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не прийнято до уваги положення ч.2 та 3 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» щодо наявності в договорі істотних, суттєвих умов, узгоджених сторонами, які не були виконані відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що договір оренди, державна реєстрація якого здійснена 04 липня 2011 року, укладено на 25 років. До умов договору внесені всі істотні умови, необхідні для його укладання, долучені всі необхідні документи. Закон в редакції, що діяв на час укладання договору, не відносив до істотних умов договору оренди проведення меліоративних робіт, яке є правом, а не обовязком орендаря. За весь час використання земельної ділянки жодні меліоративні роботи на ній не проводились. Товариство здійснює контроль за станом родючості земель, про що ведуться записи в журналі історії полів, в яких відображаються вжиті заходи щодо збереження та підвищення родючості земель.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 02 квітня 2004 року на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 5,4626га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Вільхуватської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до Договору оренди земельної ділянки б/н, укладеного між сторонами, зареєстрованого 04 липня 2011 року за номером 003980, ОСОБА_1 передав ТОВ «Зоря» в оренду строком на 25 років з щорічною виплатою орендної плати в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельну ділянку.

Пунктом 17 договору передбачено умови збереження стану об'єкта оренди: використання за цільовим призначенням з дотриманням вимог чинного законодавства в частині охорони земель.

Відповідно до п.п.28, 30, 31, 36, 38, 39 договору орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; у разі припинення або розірвання цього договору повернення земельної ділянки у належному стані, придатному для використання, і передання її орендодавцю в установленому порядку; своєчасного внесення орендної плати.

Орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця меліоративні роботи та проводити інші роботи, необхідні для ведення сільськогосподарського виробництва.

Орендар зобов'язаний вчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату; приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо обєкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; здійснювати комплекс заходів щодо охорони та раціонального використання землі; не порушувати права суміжних землекористувачів; після закінчення оренди у разі припинення або розірвання цього договору повернути земельну ділянку в належному стані, придатному для використання, і передати її орендодавцю у встановленому порядку; у разі погіршення стану земельної ділянки з вини орендаря відшкодувати спричинену цим шкоду орендодавцю.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також, з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Згідно положень ч.1 ст.626, ч.1 ст.627, 351, ч.2 ст.792 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі» (надалі - Закон).

Законом визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Згідно з п.п.3, 4 ст. 31 Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час укладення договору оренди землі, передбачено істотні умови договору оренди землі, а саме: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також, для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема, якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

У разі якщо договором оренди землі передбачається здійснити заходи, спрямовані на охорону та поліпшення об'єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем порушено умови збереження стану обєкта оренди, не здійснюється комплекс заходів щодо охорони та раціонального використання землі, а також, порушується екологічна безпека землекористування та збереження родючості ґрунтів, стандарти, норми і правила, у звязку з чим обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доказів про те, що відповідач використовує земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, що він допускає погіршення екологічного стану та родючості земельної ділянки позивачем також не надано.

Посилання позивача на те, що умови збереження стану об'єкту оренди договором не визначено та не врегульовано є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема, пунктами 16 та 17 договором оренди землі.

Доводи позивача, що відповідач не довів наявність згоди на здійснення меліоративних робіт та проведення інших робіт, необхідних для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є безпідставними та не можуть бути, виходячи з вимог закону, підставою для розірвання спірного договору.

З урахуванням викладених обставин суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення.

Рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 17 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 20 березня 2019 року.

Головуючий Овсяннікова А.І.

Судді Котелевець А.В.

Сащенко І.С.