Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

в особi суддi - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - Пазяк С.М.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в м. Ужгороді спpаву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, який було встановлено рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.06.2014 року по справі № 308/6047/14-ц з 1400 грн. до 1944 грн. щомісячно на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ними повноліття, починаючи з дати звернення з даною позовною заявою.

Поданий позов обґрунтовує тим, що на даний час неповнолітні діти потребують значно більших матеріальних коштів на утримання, з врахуванням також складної економічної ситуації. Також вказує на те, що станом на дату звернення до суду з даним позовом збільшився прожитковий мінімум на дітей, розмір якого становить 1944 грн.

Відтак позивач зазначає, що визначений рішенням суду розміру аліментів не дає змоги їй в повній мірі забезпечити неповнолітніх дітей всім необхідним, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом про збільшення аліментів

Позивач у судове засідання не зявилася, про причину неявки суд не повідомила.

Суд констатує, що відповідач у судове засідання не зявився, правом на подачу відзиву на позов не скористався, жодних заяв чи письмових пояснень до суду не подав.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи те, що клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, судом встановлені наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про народження серії 1-ФМ № 039267, виданим 14.06.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського МРУЮ Закарпатської області, та відповідно серії 1-ФМ № 148817, виданим 11.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгород Ужгородського МРУЮ Закарпатської області.

Зі змісту позову слідує, що неповнолітні діти на сьогоднішній день проживають з позивачем.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.06.2014 року по справі № 308/6047/14-ц стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 ( на даний час ОСОБА_2) ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 1400,00 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 14 травня 2014 року.

Зі змісту позову слідує, що вказаного розміру аліментів не достатньо для належного матеріального забезпечення неповнолітніх, що стало підставою для звернення до суду із позовом про збільшення аліментів.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 01 січня 2018 року - 1492 грн., з 01 липня 2018 року - 1559 грн., з 01 грудня 2018 року - 1626 грн., для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2018 року - 1860 грн., з 01 липня - 1944 грн., з 01 грудня - 2027 грн..

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів відповідно до положень ст.192 СК України є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як на підставу для збільшення розміру аліментів позивач посилається на те, що збільшились витрати на утримання та розвиток дітей, внаслідок чого така не спроможна повністю забезпечити дітей всім необхідним.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, враховуючи матеріальний стан позивача, враховуючи, що стороною відповідача не надано жодних доказів того, що сімейний та матеріальний стан не дозволяють йому виплачувати аліменти на утримання дітей у більшому розмірі, натомість у звязку із зміною чинного законодавства зріс розмір прожиткового мінімуму для дітей, позивач довів, що не взмозі самостійно забезпечити належне матеріальне утримання дітей, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 12,13, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.06.2014 року по справі № 308/6047/14-ц та стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код суду невідомий) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, 09.06.2006 рокународження, ОСОБА_5 29.08.2009 року, народження, в твердій грошовій сумі у розмірі 1944,00 грн. щомісячно і до досягнення ними повноліття, починаючи з дати набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код суду невідомий) судовий збір на користь держави в сумі 704, 80 (сімсот чотири гривні 80 коп) .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо, або через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1