Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого Сингаївського О.П.,

за участі секретарів судового засідання Четвертухи О.О., Степанчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участі третьої особи ОСОБА_5 про визнання права власності на частку житлового будинку та встановлення факту, що має юридичне значення та позовом третьої особи із самостійним вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про встановлення факту, визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частину будинку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира 01.08.2015 із вказаним позовом, де, з урахуванням уточнень позовних вимог від 02.10.2015 (а. с. 32-35), 09.02.2016 (а. с. 114-118), 13.12.2016 (а. с. 241) просить: «визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року рідної сестри ОСОБА_7 на: 33/200 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями; 1/2 частину грошових вкладів в ТВБВ № 10005/066 філії Житомирського обласного управління № 10005 ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з нарахуванням-відповідних відсотків та компенсації; 1/2 частину недоотриманої пенсії в сумі 1 604,41 грн., яка знаходиться на рахунку управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області».

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_7, що проживала в АДРЕСА_1.

В зв'язку з відсутністю спадкоємців першої черги, спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_7 прийняли її рідні сестри ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в рівних частках, шляхом подачі до Першої Житомирської державної нотаріальної контори відповідних заяв.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто до 6-и місяців з дня смерті ОСОБА_7 померла одна з спадкоємиць - ОСОБА_6.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_6, а тому, разом з чоловіком покійної - ОСОБА_3 є спадкоємицею першої черги, в зв'язку з чим вона подала до Першої Житомирської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_6, а тому має право на отримання спадщини після смерті ОСОБА_7 за правом представлення.

Постановою від 10.07.2015 державний нотаріус Першої Житомирської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_7, яке прийняла у спадщину її мати ОСОБА_6, в зв'язку з тим, що свідоцтво про смерть ОСОБА_6, яка померла на тимчасово окупованій території АР Крим, за законами України є недійсним, а тому факт її смерті необхідно встановити у судовому порядку, крім цього, нотаріус вказав, що не можливо встановити коло спадкоємців, померлої ОСОБА_6, оскільки усі документи, що видані на окупованій території є недійсними.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з викладених у ньому підстав.

Третя особа ОСОБА_4 позов ОСОБА_6 не визнав і 21.10.2016 подав позовну заяву із самостійним вимогами, в якій зазначив, що він є рідним сином ОСОБА_8.

При житті, з 01.11.1967 його батько перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9.

ІНФОРМАЦІЯ_3 його батько - ОСОБА_8 помер.

Спадщину, що відкрилась після його смерті, у вигляді грошових вкладів та автомобіля, прийняли він - ОСОБА_4 та ОСОБА_7.

Про існування іншого спадкового майна ОСОБА_4 відомо не було.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7. Після її смерті родичі почали судовий спір за майно померлої. З позовної заяви ОСОБА_1 він випадково дізнався, про те, що 13.07.1981 між ОСОБА_7, яка перебувала в шлюбі з його батьком ОСОБА_8 та ОСОБА_10 було укладено договір купівлі-продажу частини житлового будинку (33/100 частин) АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7, приймаючи спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_8, не повідомила нотаріуса про наявність вказаної частини будинку, що належала спадкодавцю на правах спільної сумісної власності відповідно до ст.ст.22, 28 Сімейного кодексу України та ст.112 Цивільного кодексу УРСР, позивач просив: просив: «Встановити факт володіння ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності частиною жилого будинку (33/100 частини), що розташований за адресою: АДРЕСА_1; Визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на частину жилого будинку (33/100 частини), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за померлим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 рівними (по Ѕ частині) - по 33/200 за кожним. Визнати право власності за ОСОБА_4 на 33/400 частини жилого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, як за спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_8».

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 позов ОСОБА_4 не визнала, просила відмовити в його задоволенні за безпідставністю та подала заяву про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що 05.09.1989 ОСОБА_4 була видана довідка-характеристика для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, в якій було вказано, що власником 33/100 частин спірного будинку рахується ОСОБА_7

24.01.2019 ОСОБА_4 подав заяву про поновлення строку позовної давності, посилаючись на те, що 15.09.1989 він не отримував довідку БТІ, на яку посилається позивач ОСОБА_1 і дізнався про своє порушене право спадкоємця на частину будинку тільки в літку 2016 року із позовної заяви ОСОБА_1

Відповідач за обома позовними заявами ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнала в повному обсязі та просила його задовольнити, позов ОСОБА_4 не визнала.

Відповідач ОСОБА_3 за життя подав до суду заяви про визнання позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі та просив їх задовольнити, позовні вимоги ОСОБА_4 не визнав.

Третя особа по справі ОСОБА_5, яка не є родичкою сторін по справі та спадкодавців, письмових заперечень суду не надала, в судове засідання неодноразово не з'являлась, про причини неявки не повідомляла.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов ОСОБА_3 та відмовляє в задоволенні позову ОСОБА_4 виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_7, що проживала в АДРЕСА_1 (а. с. 3).

20 листопада 2014 року Першою Житомирською державною нотаріальною конторою розпочато спадкову справу № 377/2014 до майна померлої ОСОБА_7 (а. с. 69-103).

Відповідно до вказаної спадкової справи, заяви про прийняття спадщини що відкрилася після смерті ОСОБА_7 подали її рідні сестри ОСОБА_2, ОСОБА_6 та особа, яка не надала документів, що підтверджують її права на спадкове майно ні нотаріусу на суду - ОСОБА_5 (а. с. 31, 32, 89).

Згідно із спадковою справою, на день смерті ОСОБА_7 належало: грошові вклади в ТВБВ № 10005/066 філії Житомирського обласного управління № 10005 ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з нарахуванням-відповідних відсотків та компенсації; недоотримана пенсія в сумі 1 604,41 гр., яка знаходиться на рахунку управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області (а. с. 95, 96).

Також встановлено, що на день смерті ОСОБА_7 належало 33/100 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, за адресою: АДРЕСА_1, що підтвердилось копією договору купівлі-продажу від 13 липня 1981 року (а. с. 5-6).

Відповідно до зазначеної спадкової справи, свідоцтво про право власності на спадкове майно ОСОБА_7 не видавалось.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто до 6-и місяців з дня смерті ОСОБА_7 померла одна із спадкоємиць - ОСОБА_6.

Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_6 при житті подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, а тому є такою, що прийняла її.

Судом також враховується, що заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_7 подала також її сестра ОСОБА_2, яка підтвердила свої родинні стосунки з спадкодавцем корпією паспорта, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу, які подавала до нотаріуса (а. с. 82-84).

Таким чином, спадщину що відкрилась після смерті ОСОБА_7 прийняли дві особи ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

Суд не приймає до уваги заяву ОСОБА_5 про прийняття спадщини після ОСОБА_7, яку вона подала до нотаріальної контори, оскільки вона не надала документів, що підтверджують її права на спадкове майно ні нотаріусу, ні суду.

Відповідно до ст.1267 ЦК України, розмір частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівним, в зв'язку з чим, суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_6 успадкувала від ОСОБА_7 33/200 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями, 1/2 частину грошових вкладів в ТВБВ № 10005/066 філії Житомирського обласного управління № 10005 ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з нарахуванням-відповідних відсотків та компенсації, 1/2 частину недоотриманої пенсії в сумі 1604,41 гр., яка знаходиться на рахунку управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області».

ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто до 6-и місяців з дня смерті ОСОБА_7 ОСОБА_6 померла не оформивши спадкові права.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_6, а тому є спадкоємицею першої черги, в зв'язку з чим подала до Першої Житомирської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_6 (а. с. 54).

Постановою від 10.07.2015 державний нотаріус Першої Житомирської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_7, яке прийняла у спадщину її мати ОСОБА_6, в зв'язку з тим, що свідоцтво про смерть ОСОБА_6, яка померла на тимчасово окупованій території АР Крим, за законами України є недійсним, а тому факт її смерті необхідно встановити у судовому порядку, крім цього, нотаріус вказав, що не можливо встановити коло спадкоємців, померлої ОСОБА_6, оскільки усі документи, що видані на окупованій території є недійсними.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2016 у справі № 296/9210/16-ц було встановлено факт смерті ОСОБА_1, на підставі якого 09.12.2016 видано свідоцтво про смерть (т. 1 а. с. 238).

Таким чином, відповідно до наведених положень статей 1267, 1269 КК України, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_1, в тому числі у вигляді майна, яке остання успадкувала після смерті її сестри ОСОБА_7, а саме: 33/200 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями, 1/2 частину грошових вкладів в ТВБВ № 10005/066 філії Житомирського обласного управління № 10005 ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з нарахуванням-відповідних відсотків та компенсації, 1/2 частину недоотриманої пенсії в сумі 1 604,41 гр., яка знаходиться на рахунку управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області, у зв'язку з чим суд задовольняє її позов в повному обсязі..

Відмовляючи з задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8. Спадщину, що відкрилася після його смерті у вигляді грошових вкладів та автомобіля, прийняли його син - ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_7, що підтвердилось свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим першою Житомирською державною нотаріальною конторою 22.09.1989 (т. 2 а. с. 14).

Як зазначено вище, при житті ОСОБА_7 належало 33/100 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, за адресою: АДРЕСА_1, що підтвердилось копією договору купівлі-продажу від 13 липня 1981 року (а. с. 5-6).

Позивач ОСОБА_4, всупереч обов'язку, встановленого ст.81 ЦПК України, не надав суду доказів на підтвердження обставини придбання ОСОБА_7 спірної частини будинку в шлюбі з ОСОБА_8 (свідоцтво про шлюб, тощо), у зв'язку з чим його вимоги в частині встановлення факту володіння ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спірною частиною будинку на правах спільної сумісної власності та визначення ідеальних часток є безпідставними.

Як похідна є безпідставною вимога ОСОБА_4 і про визнання за ним права власності на 33/400 частин спірного будинку.

Крім цього, судом достовірно встановлено, що приймаючи спадщину після смерті батька 01.09.1989 ОСОБА_4 подавав до бюро технічної інвентаризації заказ № 2105 на виготовлення довідки для прийняття спадщини у вигляді частини жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а. с. 57, 58) та отримав довідку-характеристику, з якої вбачається, що вказана частина будинку зареєстрована за ОСОБА_7 Таким чином, судом встановлено, що третій особі з самостійними вимогами на предмет спору - ОСОБА_4 ще 01.09.1989 було відомо про належність ОСОБА_7 спірної частини будинку, в зв'язку з чим суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_4 пропустив встановлений ст.257 ЦК України строк позовної давності, у межах якого він міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Разом з тим, в зв'язку з тим, що судом встановлено безпідставність вимог третьої особи ОСОБА_4, суд відмовляє в задоволенні його позову саме за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.256, 257, 1267, 1269 ЦК України, ст.ст.10, 11, 12, 81, 258, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року рідної сестри ОСОБА_7, на: 33/200 частин жилого будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями; 1/2 частину грошових вкладів в ТВБВ № 10005/066 філії Житомирського обласного управління № 10005 ПАТ "Державний ощадний банк України" на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з нарахуванням відповідних відсотків та комісій; 1/2 частину недоотриманої пенсії в сумі 1 604 (одна тисяча шістсот чотири) грн. 41 коп., яка знаходиться на рахунку управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про встановлення факту, визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частину будинку - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд протягом місяця з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський