Номер провадження: 22-ц/813/3535/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Павлючук Ю.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2018 року про залишення позову без розгляду у складі судді Плавич І.В.,

встановив:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 третя особа ОСОБА_5, про визнання договору дарування недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації та визнання права власності на частину квартири.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду, у звязку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Зазначену ухвалу суду про залишення без розгляду позову оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2 через представника ОСОБА_6

В скарзі з посиланням на порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в матеріалах справи відсутні докази належного сповіщення ОСОБА_2 про час та місце слухання справи на 18.10.2018 року та 15.11.2018 року, крім того, позивач не зявився до судового засідання з поважних причин, в звязку з хворобою, про що повідомив суд, надавши заяву про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися. Про дату, час і місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

26.03.2019 року від ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_6 надійшли заяви про відкладення розгляду справи, у звязку з хворобою та знаходженням на лікарняному відповідно.

Розглянувши дані заяви апеляційний суд дійшов до висновку про їх необґрунтованість та безпідставність, спрямованих на безпідставне затягування і перешкоджання розгляду справи, виходячи з наступного.

З наданих до клопотання медичних документів ОСОБА_2 вбачається, що вони датовані березнем 2018 року, крім того зазначені медичні документи також неодноразово подавалися до суду першої та апеляційної інстанції з метою відкладення розгляду справи (т.3 а.с.152-156, 222-225).

Представником ОСОБА_2 - ОСОБА_6 до клопотання про відкладення справи не надано жодного доказу підтверджуючих знаходження останнього на лікарняному (т.3 а.с.243-244).

При цьому, колегія суддів зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

З цих підстав колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, повідомлених належним чином про дату, час і місце розгляду справи, неявка яких до суду визнана судом неповажною.

При цьому колегія суддів також виходить із того, що у своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінки компетентних органів влади.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд залишає позовну заяву без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України повинні враховуватись у систематичному та логічному зв'язку, тобто повторною є друга поспіль неявка позивача за умови його сповіщення належним чином про час та місце розгляду справи.

При повторної неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Згідно ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка повідомлення завчасно.

Відповідно до ст. 130 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручили повертається до суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що в судове засідання, яке відбулося 18 жовтня 2018 року ОСОБА_2 сповіщався засобом поштового звязку за адресою: АДРЕСА_1. Судова повістка повернулась до суду з відміткою «не проживає» (т.3 а.с.196 - зворот).

В судове засідання, яке відбулося 15 листопада 2018 року ОСОБА_2 викликався судовою повісткою, про що в матеріалах справи міститься доказ, судова повістка повернулася з відміткою «адресат вибув» (т.3 а.с.205 зворот).

Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач по справі був повідомлений належним чином про час та дату слухання справи.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає ту ж саму адресу АДРЕСА_1 (т.3 а.с.218).

Проте, судова повістка, яка була направлена Одеським апеляційним судом на зазначену адресу, повернулась також з відміткою «не проживає» (т.3 а.с.242 зворот).

Доказів, які б спростовували встановлені обставини, апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано. Інших доводів про неправильність судового рішення апелянтом в скарзі не зазначено.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині судового рішення.

Таким чином, всупереч твердженню скарги, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому підстави для її скасування відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2018 року про залишення позову без розгляду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складено 27 березня 2019 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

ОСОБА_7