Ухвала

25 березня 2019року

м. Київ

справа № 761/23880/15-ц

провадження № 61-29625св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянув клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката Бандуристого Руслана Сергійовича про витребування доказів та виклик учасників справи для участі в судовому засіданні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_4, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 рокуПублічне акціонерне товариство «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 10 травня 2012 року № 1205-16, яка станом на 11 серпня 2015 року складала 3 841 103,29 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2016 року позов задоволено.Стягнено з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість за кредитним договором від 10 травня 2012 року № 1205-16 станом на 11 серпня 2015 року в сумі 3 841 103, 29 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 липня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилено. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2016 року залишено без змін.

У серпні 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 липня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

23 травня 2018 року справу № 761/23880/15-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У лютому 2019 року представник ОСОБА_4 - адвокат Бандуристий Р. С. звернувся до Верховного Суду з клопотанням про витребування доказів, яке обґрунтоване тим, що доданий позивачем до матеріалів справи кредитний договір не можна вважати укладеним, так як він не відповідає вимогам закону щодо укладення правочину. Крім того, договір поруки та додаткові угоди до нього не завірені належним чином і викликають обґрунтовані сумніви в їх достовірності. У зв'язку з цим заявник просив витребувати у позивача оригінал кредитного договору від 10 травня 2012 року № 1205-16 та додаткові угоди до нього, договір поруки від 30 січня 2013 року та додаткові угоди до нього. В разі ненадання банком належним чином засвідчених копій та оригіналів зазначених правочинів для огляду в судовому засіданні просив їх виключити з числа доказів і розглядати справу на підставі інших наявних у ній доказів. Також у зазначеному клопотанні просив викликати учасників справи для участі в судовому засіданні.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційної скарги діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження визначені главою 2 розділу V «Перегляд судових рішень» ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до визначених процесуальним законом повноважень Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення питання про витребування доказів на стадії перегляду справи в суді касаційної інстанції, тому у задоволенні клопотання в частині витребування доказів слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи у судове засідання суд вирішує з урахуванням конкретних обставин справи та встановленої необхідності надання пояснень учасниками справи.

Положення частин п'ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, виходячи з частини першої вищенаведеної статті 400 ЦПК України.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

При обговоренні доповіді судді-доповідача про проведені підготовчі дії та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні). Копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

Оскільки розгляд справи Верховним Судом здійснюється у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи, а характер спірних правовідносин не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін, необхідність виклику учасників справи для надання пояснень у суді касаційної інстанції відсутня.

Тому підстав для задоволення клопотання в частині виклику учасників справи для участі в судовому засіданні немає.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, статтею 400, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката Бандуристого Руслана Сергійовича про витребування доказів та виклик учасників справи для участі в судовому засіданні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_4, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов