ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4233/17 Номер провадження 22-ц/814/217/19Головуючий у 1-й інстанції Шевська О.І. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - судді - Одринської ТВ.,

суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.

за участю секретаря - Коротун І.В.

за участю учасників справи: ОСОБА_2, її представника - адвоката Балабанова Л.К., ОСОБА_4, його представника - адвоката Компанець Б.Ю., ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6, Четвертої полтавської державної нотаріальної контори про встановлення факту родинних відносин та усунення від права на спадкування за законом

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 листопада 2018 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, в яком просила встановити факт, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Також, просила суд усунути відповідача від права спадкування за законом після смерті його сестри ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позову зазначено, що померла є її двоюрідною сестрою по лінії матері, проте документи, які можуть підтвердити родинний зв'язок втрачені. Також вказувала, що вона та її син ОСОБА_6 надавали допомогу ОСОБА_7 та постійно піклувалися про неї, оскільки остання потребувала такої допомоги. В свою чергу, відповідач, хоча і був обізнаний про безпорадний стан сестри, самоусунувся від догляду за нею, не надаючи при цьому взагалі ніякої допомоги.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 -задоволено частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 є двоюрідною сестрою ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 січня 2019 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 640 грн. понесених нею витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 2000 грн. витрат на правову допомогу та 160 грн судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині усунення відповідача від спадщини, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав, визначених ст. 1224 ЦК України.

Не погодившись із вказаним рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції у наведеній частині та ухвалити нове, яким повністю задовольнити її позовні вимоги. Зазначає, що судом не надано оцінки, що померла страждала психічним розладом, була інвалідом ІІ групи та особою похилого віку. Також вказала, що поза увагою суду залишилися надані нею докази щодо фінансової можливості ОСОБА_4 допомагати своїй сестрі, що підтверджує факт самоусунення відповідача від виконання своїх обов'язків.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначає, що рішення місцевого суду в частині відмови в усуненні його від права на спадщину є законним, обґрунтованим, тому просить залишити його без змін. Вказує, що наявність у спадкодавця на час смерті психічного захворювання не свідчить про її безпорадний стан, оскільки ОСОБА_7 певний час працювала, фізично та матеріально забезпечувала себе самостійно, приватизувала квартиру, сплачувала за житлово - комунальні послуги, купляла їжу та самостійно доглядала за будинком.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що рішення місцевого суду оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про усунення ОСОБА_4 від спадщини, рішення місцевого суду в частині встановлення факту родинних відносин не переглядається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, пояснення учасників справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7.

За життя ОСОБА_7 скала заповіт від 24.01.2012 року, згідно якого заповіла, належну їй квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_6/ а.с.23 т.1/.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26.01.2016 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22.05.2017 року, заповіт ОСОБА_7 від 24 січня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. визнано недійсним. / а.с. 24-25, 26-28/.

Підставою визнання заповіту недійсним був наявний в матеріалах справи висновок судово - психіатричної експертизи, відповідно до якого в момент складання заповіту 24.01.2012 р. на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7 страждала на психічний розлад, який позбавляв її здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними в момент підписання заповіту.

Відповідач у справі - ОСОБА_4 - брат померлої є спадкоємцем 2 черги, іншим спадкоємцем за законом є двоюрідна сестра померлої - ОСОБА_2.

Позивач у справі заявляючи вимогу про усунення від права на спадщину брата померлої вказувала, що він маючи реальну можливість допомагати, самоусунувся від виконання свого обов'язку, чим залишив сестру у безпорадному стані, оскільки остання внаслідок вродженого психічного захворювання та похилого віку потребувала такої допомоги. Вказані обов'язки виконувала вона разом з її сином.

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій.

Таким чином, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що померла мала психічне захворювання, однак однієї цієї обставини не достатньо для визнання стану здоров'я особи як безпорадного. Крім цього, відповідно до довідки № 5119 ЖЕД № 2 з 20.01.2012 р. разом з власником кв.АДРЕСА_1 ОСОБА_7 був зареєстрований як квартирант ОСОБА_6 / а.с. 32 том 1/. Таким чином, є недоведеною обставина, що спадкодавець мав потребу в допомозі саме ОСОБА_4, до якого вона зверталась, а він маючи змогу надати допомогу, відмовився.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та положень чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для усунення ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві та доказів того, що остання потребувала такої допомоги саме від відповідача у зв'язку з безпорадним станом останньої через похилий вік та наявності ІІ групи інвалідності.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 листопада 2018 року-залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 березня 2019 року.

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________ А.І.Дорош ______________ В.М.Триголов