Справа № 385/1743/18
Провадження № 2-з/405/84/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року. Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тюпі Ю.В.

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №385/1743/18 за позовом ОСОБА_1 (місце проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, 25006) до державного реєстратора Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» ОСОБА_3 (Кіровоградська обл., м. Гайворон, вул. Великого Кобзаря, 1/18, оф. 2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 (25019, АДРЕСА_1), акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (вул. Ковпака, 29, м. Київ, 03150) про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача державного реєстратора Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, АТ «Укрсоцбанк», в якому (позові) просила визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 41123891 від 16.05.2018 року; скасувати запис про право власності № 26171857 в реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, який був внесений на підставі рішення № 41123891 від 16.05.2018 року,

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2018 року (справа № 385/1743/18, провадження № 2/385/731/18) зазначену цивільну справу на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Кіровограда.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.01.2019 року (справа № 385/1743/18, провадження № 2/405/1499/18) прийнято до провадження позовну заяву ОСОБА_1 до державного реєстратора Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, АТ «Укрсоцбанк» про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрації, відкрито загальне позовне провадження за даним позовом та призначено підготовче судове засідання у справі.

Крім того, разом з вищевказаною позовною заявою позивачем ОСОБА_1 до Гайворонського районного суду Кіровоградської області було подано заяву про забезпечення позову по зазначеній цивільній справі № 385/1743/18, шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше), а саме: квартири АДРЕСА_2.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2018 року (справа № 385/1743/18, провадження № 2-з/385/2/18) вищевказану заяву про забезпечення позову на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Кіровограда.

Свою заяву про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що предметом спору між нею (позивачем) та відповідачем є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру за адресою: м. Кіровоград (теперішня назва м. Кропивницький), АДРЕСА_3, на підставі якого (оскаржуваного рішення) зареєстровано право власності на вказану квартиру за АТ «Укрсоцбанк», при цьому, позивач, вважає наявною реальну загрозу відчуження банком вказаної квартири третім особам, в звязку з чим, вважає за доцільне вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше), а саме: квартири АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_2 підтримали заяву про забезпечення позову та просили її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві про забезпечення позову.

Заслухавши позивача та її представника, зваживши доводи, викладені в заяві про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи (справа № 385/1743/18, провадження № 2/405/1499/18), суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову у даній цивільній справі не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом, на підставі матеріалів цивільної справи, встановлено, що предметом позову, з яким ОСОБА_1 звернулась до суду, є визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 41123891 від 16.05.2018 року та скасування запису про право власності № 26171857 в реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, який був внесений на підставі рішення № 41123891 від 16.05.2018 року, та яким було зареєстровано за АТ «Укрсоцбанк» право власності на квартиру за адресою: м. Кіровоград (теперішня назва м. Кропивницький), АДРЕСА_3, на підставі чого суд приходить до висновку, що подана до суду заява про забезпечення позову є засобом, за допомогою якого позивач намагається захистити свої матеріально-правові інтереси.

При цьому, судом також встановлено, що в межах розгляду цивільної справи № 2-1650-06 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державного казначейства України та управління Державного казначейства у Кіровоградській області про відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином Ленінським районним судом м. Кіровограда (головуючий суддя Письменний О.А.) було встановлено та зазначено у рішенні суду від 26.06.2006 року, що 28.10.1998 року позивач (ОСОБА_1М.) придбала у власність квартиру АДРЕСА_4, що посвідчено договором купівлі-продажу № 1063. В рішенні суду від 26.06.2006 року також зазначено, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.02.2002 року встановлено, що документи, на підставі яких була оформлена угода купівлі продажу квартири, - були підробленими. Крім того, в судовому рішенні від 26.06.2006 року зазначено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.06.2001 року договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 № 1063 від 28.10.1998 року визнано недійсним. ОСОБА_1 виселено з вказаної квартири. На підставі чого Ленінським районним судом м. Кіровограда (головуючий суддя Письменний О.А.) було встановлено, що ОСОБА_1, оплативши вартість квартири АДРЕСА_4 в розмірі 4500 доларів США, - не стала її (квартири) власником, тим самим була позбавлена добросовісно придбаного житла.

За результатами розгляду вищевказаної цивільної справи № 2-1650-06 Ленінським районним судом м. Кіровограда (головуючий суддя Письменний О.А.) рішенням від 26.06.2006 року позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державного казначейства України та управління Державного казначейства у Кіровоградській області про відшкодування майнової шкоди заподіяної злочином, - задоволено. Відшкодовано ОСОБА_1 завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 125000 грн. за рахунок Державного бюджету України. Державному казначейству України здійснити безспірне списання 125000 грн. на користь ОСОБА_1 з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладені, встановлені Ленінським районним судом м. Кіровограда (головуючий суддя Письменний О.А.) обставини цивільної справи № 2-1650-06, судом відзначається, що відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, на підставі вказаної процесуальної норми, обставини, встановлені рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.06.2006 року, яке набрало законної сили, що підтверджується виданим 10.07.2006 року на підставі вказаного судового рішення виконавчим листом № 2-1650-06, - щодо позивача ОСОБА_1, суд вважає такими, які не потребують доказування при розгляді даної справи.

При цьому, позивач ОСОБА_1, якій відомо про зазначені судові рішення, не заперечувала зазначених вище фактів, представник позивача - адвокат ОСОБА_2 зазначив, що рішенням від 26.06.2006 року, було в подальшому скасовано судом касаційної інстанції, та в подальшому позивач зверталася з позовом про відшкодування матеріальної шкоди безпосередньо до особи, яка була засуджена вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда, та було ухвалено рішення про стягнення на користь позивача коштів, однак рішення не виконано.

Окрім того, судом відзначається, що позивачем ОСОБА_1 до позову додано фотокопію договору купівлі-продажу квартири від 28.10.1998 року, за яким позивач ОСОБА_1 набула права власності на квартиру АДРЕСА_4, та який (договір) в подальшому було визнано недійсним в судовому порядку (рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.06.2001 року), однак про зазначене судове рішення, позивач суд не повідомила.

Відповідно до змісту п. 4 розяснень пленуму Верховного Суду України постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В звязку з чим судом відзначається, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 133039256 від 02.08.2018 року право власності на обєкт житлової нерухомості - квартиру за адресою: АДРЕСА_5, яке (право власності) виникло на підставі: Іпотечний договір, серія та номер: 2079, виданий 30.05.2006, видавник: Приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу, ОСОБА_5; Догорів кредиту, серія та номер: 917-Ф01, виданий 30.05.2006, видавник: Акціонерно-комерційний банк солідарного розвитку «Укрсоцбанк»; Рекомендоване повідомлення, серія та номер: 14 0, виданий 22.03.2018, видавник: Укрпошта; Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: /В/УСБ-483, виданий 22.03.2018, виданик: ПАТ «Укрсоцбанк», - зареєстроване на праві приватної власності за публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, надаючи оцінку обґрунтованості підстав, наведених позивачем ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову, на обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позовусудом відзначається не доведення позивачем наявності у неї законних матеріально-правових інтересів щодо квартири АДРЕСА_6 (колишня назва м. Кіровоград), право власності на яку (квартиру) позивачем було втрачено, що встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.06.2006 року, а так само рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.06.2001 року, яке набрало законної сили, та яким договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 визнано недійсним, та на даний час право приватної власності на вищевказану квартиру зареєстровано за третьою особою у даній справі АТ «Укрсоцбанк», на підставі чого суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність вимоги позивача про забезпечення позову, тому у задоволенні такої вимоги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153, ст.353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №385/1743/18 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрації, шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше), а саме: квартири АДРЕСА_7 у, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова