ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Суха Балка»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційні скарги позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровська область від 30 вересня 2019 року, яке постановлено суддею Козловим Ю.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 05 жовтня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю члена сім`ї внаслідок професійного захворювання.

Позов мотивовано тим, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 син та донька, а позивач ОСОБА_1 дружина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Довідкою Міжрайонної профпатологічної МСЕК про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом від 02.01.2019 року Серії АА № 0000189 встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_4 з встановленим йому за життя професійним захворюванням - хронічне обструктивне захворювання легень першої ст.( пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень І ст.) ЛН першого ст.

Відповідно до Акту № 45 розслідування хронічного професійного захворювання від 11.05.2011 року причиною виникнення професійного захворювання у ОСОБА_4 було визнано його тривалу роботу, а саме 31 рік 02 місяці роки, електрослюсарем по ремонту обладнання на дільниці ДСФ, підземним електрослюсарем по ремонту обладнання, підземним підривником, підземним роздавальником ВМ, підземним машиністом електровозу, підземним електрослюсарем по ремонту обладнання в умовах впливу шкідливих факторів - запиленості повітря робочого простору, що перевищували ГДК, з причин неефективності провітрювання гірничих виробок та застосування засобів знесилення повітря, що мали низьку ефективність на шахті ім. Фрунзе ВАТ «Суха Балка» та ПАТ «Євраз Суха Балка», правонаступником яких є ПрАТ «Суха Балка».

Посилаючись на те, що смерть батька та чоловіка ОСОБА_4 стала для них великим горем та тяжкою втратою, у зв`язку з чим їм завдано моральну шкоду, так як вони втратили рідну людину, яку дуже любили та поважали, після смерті ОСОБА_4 позивачі знаходяться в напруженому стані, адже думки про його смерть не залишають їх і до теперішнього часу. Позивачі просили суд стягнути з відповідача по 417 300,00 грн. на кожного з позивачів на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_4 внаслідок професійного захворювання.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 208 650,00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 208 650,00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 208 650,00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь держави судовий збір у розмірі 6259,50 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставлять питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивачів, просять збільшити її розмір до заявленого у позові, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивачів та принципу розумності, виваженості і справедливості.

Втрата близької людини є втратою, що не може бути відновлена, а тому душевні страждання позивачів будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість. Позивачка ОСОБА_1 , як дружина померлого, здійснювала догляд за чоловіком, оскільки він мав першу групу інвалідності, постійно потребував допомоги, вона не працювала, весь час знаходилась біля нього, бачила його страждання, фізичні та душевні муки. Після смерті чоловіка вона відчуває велику порожнечу, оскільки перебувала з чоловіком у шлюбі 39 років, вона не уявляє свого життя без нього.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як діти померлого допомагали позивачці ОСОБА_5 доглядати батька. Вони його дуже любили, він був для них взірцем чесності, справедливості та відданості своїй сім`ї. Коли батько хворів вони переживали за його стан здоров`я, відчували страх, що втратять його. Смерть батька призвела до того, що вони зазнали сильного нервового потрясіння, вони втратили близьку для них людину, за життя в них з батьком були тісні сімейні відносини, вони відчували взаємні почуття любові один до одного.

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачам в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку представника відповідача, визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, також посилається на те, що позивачами не підтверджений доказами факт заподіяння моральних страждань.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Калашникову І.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги представника відповідача, представника відповідача - ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити тазаперечував проти доводів апеляційної скарги позивачів, просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивачів підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга представника відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебував в зареєстрованому 07 вересня 1979 року Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу шлюбі з ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) (а.с.15).

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками в свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 17).

06 вересня 2008 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на « ОСОБА_3 » (а.с.18).

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2011 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , зареєстрований 06 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 702 - розірвано ( а.с.19).

13 грудня 2013 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище на « ОСОБА_3 » (а.с.20).

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками в свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 16).

ОСОБА_4 працюючи, протягом 31 року 2 місяців на шахті «Ювілейна» рудника «XX партз`їзду» в період з 25.03.1977 року по 22.06.1978 року електрослюсарем по ремонту обладнання на дільниці ДСФ, з 22.06.1978 року по 15.07.1980 року підземним електрослюсарем по ремонту обладнання, з 15.07.1980 року по 12.06.1981 року та з 09.07.1984 року по 16.03.1990 року підземним підривником, та на шахті ім. Фрунзе, ВАТ «Суха Балка» та ПАТ «Евраз Суха Балка» з 01.06.1992 року по 23.05.1995 року підземним підривником, з 23.05.1995 року по 28.04.1999 року підземним роздавальником ВМ, з 28.04.1999 року по 10.02.2010 року підземним машиністом електровозу, та з 10.04.2010 року підземним електрослюсарем по ремонту обладнання, правонаступником яких є ПрАТ «Суха Балка», виконував роботи в умовах, які характеризувались запиленістю повітря робочого простору, що перевищувала ГДК та отримав професійне захворювання - хронічне обструктивне захворювання легень першої ст.(пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень І ст.) ЛН першого ст., внаслідок тривалої праці в умовах неефективності провітрювання гірничих виробок та застосування засобів знепилення повітря, що мали низьку ефективність запиленості, що встановлено Актом № 45 розслідування хронічного професійного захворювання від 11.05.2011 року (а.с.21-22).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.14).

Відповідно до Довідки Міжрайонної профпатологічної МСЕК про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом від 02.01.2019 року Серії АА № 0000189 встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_4 з встановленим йому за життя професійним захворюванням - хронічне обструктивне захворювання легень першої ст.( пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень І ст.) ЛН першого ст.

Крім того, Висновком МСЕК від 15.05.2018 року ОСОБА_4 визнано людиною з інвалідністю першої групи «Б» з 14 травня 2018 року та встановлено 90% втрати професійної працездатності, безстроково (а.с.23,23-зворот,24,24-зворот).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю працівника внаслідок професійного захворювання та вірно встановив, що відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, позивач має право, передбачене ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 внаслідок отриманого ним професійного захворювання на підприємстві відповідача ПрАТ «Суха Балка».

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Позивачі ставлять питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної членам сім`ї смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

На думку колегії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач ПрАТ «Суха Балка» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачам - дружині та дітям померлого, оскільки у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 від профзахворювання, вони переносять моральні страждання, змінився ритм їх життя, для поновлення якого їм необхідні додаткові зусилля.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачами не доведено наявність моральних страждань. Позивачі втратили близьку людину та залишилися без її турботи і піклування, смерть рідної людини спричиняє їм хвилювання і по теперішній час, оскільки чоловік для позивача ОСОБА_1 та батько для позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 був дуже близькою людиною, допомагав їм у житті.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в повному обсязі відповідають вимогам діючого цивільного законодавства та роз`ясненням, наданими Пленумом Верховного Суду України в п.5 Постанови «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 з подальшими змінами.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Так, дружина втратила чоловіка, а діти - батька. ОСОБА_4 , як батько та чоловік займав важливе місце в родині. Його смерть спричинила психологічну травму близьким і рідним людям, якими є позивачі. Передчасна його смерть, близької для позивачів людини - однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань.

Позивачам завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, порушено їх нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту.

Суд першої інстанції зробив вірний висновок, що позивачам спричинено психологічні страждання. Однак прийшов до помилкового висновку, про розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на їх користь. Окрім того, визначення розміру моральної шкоди є правовим питанням, яке вирішується судом. Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, щосправедливою компенсацією перенесених позивачами моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі по 150 000,00 грн. кожному.

В зв`язку з чим, відхиляє доводи позивачів про те, що розмір моральної шкоди значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивачів та принципу розумності, виваженості і справедливості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди та зменшити розмір стягнутого моральної шкоди з відповідача на користь позивачів з 208 650,00 грн. до 150 000,00 грн. на кожного.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням того, що позивачі звільнені від сплати судового збору за п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача ПрАТ «Суха Балка» на користь держави, судовий збір у розмірі 4 500 грн. за подання позову та компенсувати відповідачу судовий збір у розмірі 8302,50 грн. за рахунок держави.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року змінити, зменшивширозмір моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 з 208 650,00 гривень до 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року змінити, зменшивширозмір моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_2 з 208 650,00 гривень до 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року змінити, зменшивширозмір моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_3 з 208 650,00 гривень до 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року змінити, зменшивши розмір стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави судового збору з 6259 гривень 50 копійок до 4500 (чотири тисячі п`ятсот ) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

КомпенсуватиПриватному акціонерному товариству «Суха Балка» за подання апеляційної скарги судовий збір, у розмірі 8302 (вісім тисяч триста два) гривень 50 (п`ятдесят) копійок за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: