УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2019 р.

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий-суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу №640/17461/15-ц (н/п 4-с/640/24/19) за скаргою стягувача ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2, визнання протиправною бездіяльності, зобовязання відновити виконавче провадження, зацікавлена особа: боржник ОСОБА_3 державний науково-дослідний інститут проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «Укрводгео», -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, з урахуванням уточненої скарги просила: скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №57006481 від 01.10.2018; визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Шаповалової В.Г. при виконанні виконавчого листа №640/17461/15-ц від 09.08.2018 року та зобовязати державного виконавця поновити виконавче провадження за вказаним виконавчим листом.

Посилається на те, що Київським районним судом м. Харкова 09.08.2018 видано виконавчий лист №640/17461/15-ц, на підставі якого державним виконавцем Київського ВДВС м. Харків здійснювалось примусове виконавче провадження. Після проведення ряду виконавчих дій державний виконавець направила до Київського відділу НП повідомлення про вчинення правопорушення ОСОБА_4 як керівником «УКРВОДГЕО» та завершила виконавче провадження відповідно до п. 11 ч.1 ст. 39 закону «Про виконавче провадження», та повернула їй виконавчий лист. Отримавши цей виконавчий лист і постанову про завершення виконавчого провадження 16.10.2018, вона 18.10.18 відвідала «УКРВОДГЕО», керівництва на місці не застала, але співробітники повідомили, що ОСОБА_4 більше не є керівником підприємства. Якщо держвиконавцем двічі відвідували підприємство, ця інформація повинна була бути йому відома. В той же день вона зв'язалася по телефону з колишнім директором «УкрВОДГЕО» ОСОБА_5, який роз'яснив, що в дійсності директором «УкрВОДГЕО» вже кілька місяців є ОСОБА_6, його 1-м заступником з правом підпису - ОСОБА_7, який юридично також має право виконати подібне рішення суду. Постанова про закінчення виконавчого провадження від 01.10.2018 є необґрунтованою і незаконною. ОСОБА_4 аж ніяк не є «боржником», і він вже давно не є керівником підприємства, тому спроба притягнення його до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду є безпідставною. Боржником є юридична особа, підприємство не ліквідовано, на ньому є інші законні керівники, які мають право виконати вищезгадане рішення суду. Державний виконавець повинна була вжити заходів для виконання рішення, однак виконавець його не викликала керівника боржника, не вимагала від нього пояснень, не направляла запити для з'ясування персони керівника та ін. Дійсно, в межах ВП№56492379 (виконавець ОСОБА_2Г.) про відновлення її довірителя ОСОБА_8 на роботі, відкритого 30.05.2018, вона надала відомості держвиконавця для прискорення виконавчих дій відносно ОСОБА_4. Однак, Однак, через 2,5 місяця після отримання подібної інформації держвиконавець ОСОБА_2 15.08.2018 року своєю постановою відкрила це ВП №57006481. Незважаючи на те, що відомості про керівника підприємства-боржника були суперечливі, держвиконавець не намагалася їх уточнити шляхом відповідних запитів, а просто 01.10.2018 закрила виконавче провадження, а повідомлення в Нацполіцію було направлено виконавцем через місяць (02.11.2018), що є порушенням ч.3. ст. 63 Закону «Про виконавче провадження». Закінчення виконавчого провадження в такій ситуації порушує її право на отримання винагороди за багаторічну працю, захищене рішеннями судів, і унеможливлює відновлення її прав в подальшому.

Ухвалою суду від 24.10.2018 скаргу залишено без руху, вказані недоліки заявником усунуті.

Ухвалою суду від 09.11.2018 року відкрито провадження у справі.

В судове засідання скаржник не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Державний виконавець не зявився, про час на місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, надав письмовий відзив на скаргу, у якому просив відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі, оскільки оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою. Зазначив, що 03.09.2018 року державним виконавцем був здійснений вихід за юридичною адресою УДНДІ "УКРВОДГЕО", про що був складений відповідний акт, відповідно до якого керівництва на місці не було, тому виконання рішення суду виявилося неможливим. 03.09.2018 року державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду. 17.09.2018 року за ВП № 57006481 був здійснений повторний вихід за юридичною адресою УДНДІ "УКРВОДГЕО", про що був складений відповідний акт, відповідно до якого керівництва на місці не було, тому виконання рішення суду виявилося неможливим. 17.09.2018 року державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. за невиконання рішення суду. Відповідно до ч.3 статті 63 ЗУ «Про виконавче провадження» за фактом невиконання рішення суду державний виконавець направив повідомлення до поліції. 01.10.2018 державним виконавцем, керуючись п.11 ч.1 ст.39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», винесена постанова про закінчення виконавчого провадження та направлена сторонам до відома. В ході проведення виконавчих дій державний виконавець неодноразово здійснював виходи за адресою боржника, однак боржника (директора підприємства) на робочому місці жодного разу не було виявлено, на підприємстві взагалі нікого не було, тому виявилося неможливим з'ясувати у робітників будь-яку інформацію щодо підприємства-боржника. На прийомі громадян, стягувач ОСОБА_1 стверджувала, що директором УДНДІ «Укрводгео» є ОСОБА_4 Також згідно з ОСОБА_8, сформованого від 01.10.2018, директором УДНДІ «Укрводгео» є ОСОБА_4 Таким чином, були всі підстави для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4

Представник боржника «Укрводгео» не зявився, про час на місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на скаргу до суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У звязку з цим, суд вважає необхідним розглянути справу у відсутність учасників процесу.

Суд, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.

09.08.2018 року Київським районним судом м. Харкова стягувачу ОСОБА_1 видано виконавчий лист №640/17461/15-ц, яким зобовязано ОСОБА_3 державний науково-дослідний інститут проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «Укрводгео» виплатити ОСОБА_9 грошову допомогу в розмірі 6 місячних посадових окладів (ставок) відповідно до розміру посадового окладу з урахуванням надбавок і доплат на момент звільнення, тобто станом на 16.09.2012 року.

На підставі вказаного виконавчого листа 15.08.2018 старшим державним виконавцем Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження ВП №57006481. Вказана постанова була направлена стягувачу та боржнику 17.08.2018 року, що підтверджується квитанціями «Укрпошти».

03.09.2018 року державним виконавцем Шаповаловою В.Г. був здійснений вихід за юридичною адресою УДНДІ "УКРВОДГЕО" (м. Харків, вул. Шевченко,6), про що був складений відповідний акт, відповідно до якого керівництва на місці не було, тому виконання рішення суду виявилося неможливим.

03.09.2018 року з згідно зі ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу на боржника УДНДІ "УКРВОДГЕО" у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду. Вказана постанова була направлена боржнику 04.09.2018, відомості щодо отримання боржником відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон від 02.06.2016 року) у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

17.09.2018 року за ВП №57006481 був здійснений повторний вихід за юридичною адресою УДНДІ "УКРВОДГЕО", про що був складений відповідний акт, відповідно до якого керівництва на місці не було, тому виконання рішення суду виявилося неможливим.

17.09.2018 року згідно із ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. за невиконання рішення суду. Вказана постанова була отримана боржником 17.09.2018.

01.10.2018 року державним виконавцем винесено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого с. 382 КК України, у звязку з невиконанням керівником УДНДІ "УКРВОДГЕО" ОСОБА_4 рішення суду. Вказане повідомлення було зареєстровано Київським ВП ГУНП в Харківській області 02.11.2018 за ч.1 ст. 382 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону від 02.06.2016 року виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

01.10.2018 року старшим державним виконавцем Шаповаловою В.Г. винесено постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №57006481 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», посилаючись на те, що постановами накладались штрафи на боржника та 01.10.2018 року державним виконавцем винесено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та направлено до Київського ВП ГУНП в Х/о.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону від 02.06.2016 року виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 18 Закону від 02.06.2016 року виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 статті 18 Закону від 02.06.2016 року державному виконавцю надані широкі права та повноваження у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема,

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Однак, вищевказаних дій державним виконавцем здійснено не було, зокрема, державний виконавець не викликала керівника або уповноважених осіб боржника, не вимагала від таких осіб пояснень, не направляла запити для з'ясування осіб керівника тощо.

При не виконанні боржником без поважних причин рішення суду виконавець не звертався до суду для застосування до нього приводу, не залучав в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, не звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

При цьому, державний виконавець посилається на те, що в дні виходу до боржника на підприємстві взагалі нікого не було, тому виявилося неможливим з'ясувати у робітників будь-яку інформацію щодо підприємства-боржника.

Однак, суд не приймає до уваги такі посилання, оскільки вони не підтверджуються жодними доказами, хоча державний виконавець мала права зафіксувати це у виді актів чи на відеозапис тощо.

Згідно з ч. 1, ч. 5 ст. 13 Закону від 02.06.2016 року під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

При цьому, стягувач самостійно вживає заходів та отримує відомості від засновника (Міністерства регіонального розвитку …) боржника УДНДІ "УКРВОДГЕО" щодо керівництва УДНДІ "УКРВОДГЕО", зокрема, що з до 05.07.2018 керівником був ОСОБА_4, з 06.07.2018 по 04.10.2018 ОСОБА_6, з 05.10.2018 по теперішній час (22.01.2019) ОСОБА_10

Таким чином, саме державним виконавцем мають вживатися дії спрямовані на дійсне виконання рішення, та не обмежуватись формальною неможливістю виконання рішення суду.

Отже, вбачається, що повідомлення державного виконавця від 01.10.2018 року про вчинення злочину у звязку з невиконанням рішення суду керівником боржника ОСОБА_4, винесено відносно особи (ОСОБА_4Г.), яка навіть на момент відкриття виконавчого провадження (15.08.2018) вже не була керівником боржника.

Державним виконавцем не встановлено, хто на момент проведення виконавчих дій був керівником боржника - УДНДІ "УКРВОДГЕО".

Таким чином, державним виконавцем не вжито всіх передбачених законом заходів для примусового виконання рішення, тому в нього не було підстав для закриття провадження в справі з підстав, передбачених п. 11 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», отже постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною, тому є неправомірною.

На державну виконавчу службу покладено важливий обовязок практичної реалізації судового рішення, що набрало законної сили, неналежне, неповне чи несумлінне виконання якого слід вважати порушує вимоги закону, а також нівелює право особи на доступ до суду як такий.

Державним виконавцем не надано доказів, підтверджуючих вжиття державним виконавцем всіх можливих та достатніх заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, тому протиправною є бездіяльність старшого державного виконавця Шаповалової В.Г. при виконанні вказаного виконавчого листа №640/17461/15-ц, тому скарга в цій частині підлягає задволоенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 3 ст. 74 Закону від 02.06.2016 року начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 451 ЦПК України та ч. 3 ст. 74 Закону від 02.06.2016 року, суд здійснює визнання неправомірною постанови державного виконавця, а не скасовує її.

Враховуючи вищевказані обставини, беручи уваги забезпечення судом ефективного захисту порушених прав стягувача, суд вважає необхідним захистити порушені права стягувача ОСОБА_1 шляхом визнання неправомірною (незаконною) постанови старшого державного виконавця Шаповалової В.Г. про закінчення виконавчого провадження від 01.10.2018 року ВП №57006481.

З приводу вимог скарги щодо зобовязання державного виконавця поновити виконавче провадження за вказаним виконавчим листом суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Таким чином, саме в силу Закону, а саме ч. 1 ст. 41 вказаного Закону державний виконавець зобовязаний своєю постановою не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення відновити виконавче провадження ВП №57006481, а тому додатково зобовязувати державного виконавця відновити виконавче провадження наразі підстави відсутні, оскільки вчинення таких дій зобовязує його ч. 1 ст. 41 вказаного Закону, тому вимоги скарги в цій частині є передчасними.

Керуючись ст.ст. 76-81, 260, 261, 447-451 ЦПК України, ст.ст. 1, 13, 18,20,39,40,41,63 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу стягувача ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2, визнання протиправною бездіяльності, зобовязання відновити виконавче провадження, зацікавлена особа: боржник ОСОБА_3 державний науково-дослідний інститут проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «Укрводгео» - задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову старшого державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 01.10.2018 року ВП №57006481.

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Київського ВДВС у Харківській області ГТУЮ у Харківській області Шаповалової Вікторії Геннадіївни при виконанні виконавчого листа №640/17461/15-ц виданого 09.08.2018 року Київським районним судом м. Харкова.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду у встановленому порядку протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.03.2019 року.

Головуючий