Справа № 172/257/19
Провадження № 2/172/216/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житло за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що у 2002 році його батько ОСОБА_2, який помер 01.04.2016 року, придбав у ОСОБА_3 житловий будинок, розташований по вул. Шевченка, 26 в с. Дебальцеве Васильківського району Дніпропетровської області. Договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку не оформлявся, оскільки правовий документ на будинок не зареєстровано. З 02.08.2002 року він зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, а згідно з довідкою Дебальцівської сільської ради Васильківського району він постійно проживає за вищевказаною адресою з 2003 року. З 2003 року по теперішній час він добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним будинком, утримує його в належному стані, робить поточний і капітальний ремонт, оплачує комунальні послуги. Просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок по вул. Шевченка, 26 в с. Дебальцеве Васильківського району Дніпропетровської області.

Ухвалою судді від 06.03.2019 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Сторони в судове засідання не зявилися.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_4 надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає, оскільки селищна рада не є власником спірного будинку, а власником є померлий ОСОБА_5 чи його спадкоємці.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до такого.

Згідно з технічним паспортом та довідкою КП «Синельниківського МБТІ» від 09.01.2019 року за ОСОБА_5 проведена інвентаризація садибного (індивідуального) житлового будинку, що розташований по вул. Шевченка, 26 в с. Дебальцеве, Васильківського району Дніпропетровської області, правовий документ не зареєстровано.

З довідки виконавчого комітету Дебальцівської сільської ради Васильківського району від 05.03.2019 року видно, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2003 року постійно.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У постанові від 20 червня 2018 року № 172/318/16-ц Верховний Суд висловив правову позицію про те, що враховуючи зміст вимог статті 344 ЦК України, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, безтитульність, відкритість та безперервність володіння; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Судом встановлено, що позивачу на момент подання позову достеменно відомо про те, що власником спірного житлового будинку є ОСОБА_5, що будинок придбав у 2002 році його батько ОСОБА_2 у ОСОБА_3, тобто формально батько позивача володів житловим будинком на підставі договору купівлі-продажу, а сам позивач фактично користується житловим будинком лише з 2016 року після смерті батька ОСОБА_2

Таким чином, позивач не є добросовісним набувачем в розумінні ст. 344 ЦК України, а тому відсутні правові підстави для визнання права власності за позивачем на спірне майно за набувальною давністю.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, оскільки вони є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 316, 317, 344 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 200, 211, 247, 259, 263 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до виконавчого комітету Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житло за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк