ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7829/19 Справа № 211/1865/18 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Зубакової В.П.,

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою», ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційну скаргу позивачки ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2019 рокуяке ухвалене суддею Ніколенко Д.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 03 червня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позову зазначили, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та разом з ОСОБА_2 та малолітньою ОСОБА_3 зареєстровані та проживають в цій квартирі.

В квартирі поверхом нижче, станом на 2016 рік був змонтований непередбачений проектом будинку кран на трубі системи водопостачання, за допомогою якого можливо припинення водопостачання у квартирі позивачів.

Відповідач надає позивачам послуги щодо утримання будинку та прибудинкової території, у тому числі технічне обслуговування внутришньобудинкових інженерних мереж у тому числі холодного водопостачання, в зв`язку з чим просили суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» демонтувати не передбачений проектом кран, за допомогою якого можна припинити постачання холодної води до квартири № 15 та стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 3200,00 грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_3 6400,00 грн. моральної шкоди.

В зв`язку з тим, що права позивачів порушуються не тільки відповідачем, а і мешканкою квартири № 13 ОСОБА_4 , просили суд залучити її в якості співвідповідача у справі.

Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року за клопотанням позивачів залучено в якості співвідповідача ОСОБА_4 .

Позивачі 14 вересня 2018 року уточнили позов, зазначивши, що просять суд зобов`язати відповідачів привести елементи системи холодного водопостачання, розміщені в квартирі АДРЕСА_2 , у проектний стан, а саме: демонтувати не передбачений проектом кран, за допомогою якого можна припинити постачання холодної води до квартири № 15 того ж будинку; стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 3200,00 грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_3 6400,00 грн. моральної шкоди.

Згодом позивачі подали заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог та просили продовжувати розгляд позовної заяви в редакції від 04.05.2018 року.

28.05.2019 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 просив залишити позовну заяву без руху, оскільки вона не відповідає нормам ст. 175 ЦПК України та надати час на усунення недоліків

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 - відмовлено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка є законним представником ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та залишення позовної заяви без розгляду повністю. Вказує, що 28 травня 2019 року від представника позивача ОСОБА_5 до суду першої інстанції була надана заява про залишення позову без руху, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, проте суд першої інстанції надану заяву до уваги не взяв та в порушення норм матеріального та процесуального права ухвалив рішення по суті позовних вимог. Крім того зазначає, що у судовому засіданні 28 травня 2019 року ні позивачі, ні представник позивачів участі не приймали.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які, кожна окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 06 квітня 2001 року, є співвласниками квартири АДРЕСА_1 та зареєстровані за вказаною адресою (а.с. 18, 19).

Актом від 04 липня 2016 року встановлено, що при обстеженні квартири АДРЕСА_1 , сіфон під ванною встановлено з порушенням, що призводить до затоплення квартири № 13. Мешканець квартири № 13 перекриває самостійно стояк холодної води. В присутності мешканців квартири № 15 слюсар-сантехнік усунув протікання холодної води, вода в квартирі наявна (а.с. 17).

Згідно актів ТОВ «Комбінат благоустрою» підтверджено факти наявності в квартирі позивачів водопостачання холодної води, фактів встановлення кранів чи інших конструкцій поза проектом в квартирі № 13 не встановлено, стояки, розводка та каналізація в квартирі № 13 відремонтовані, замінені та перебувають в хорошому стані, в той час як мешканці квартири № 15 відмовляються розбирати дерев`яну підлогу в своїй квартирі для огляду та визначення стану каналізаційних труб, які згідно проекту забудови, знаходяться під підлогою. Встановлено численні затоплення позивачами квартири ОСОБА_4 , про що їм рекомендовано привести каналізаційну систему у відповідний технічний стан (а.с. 96-102).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як закріплено в ч. 2 ст. 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачами не доведено наявності в квартирі АДРЕСА_2 , елементів системи холодного водопостачання, які проведені з порушенням проектної документації, з чого слідує обов`язок відповідача ТОВ "Комбінат благоустрою" демонтувати не передбачений проектом забудови кран, за допомогою якого відповідач ОСОБА_4 може перекривати постачання холодної води до квартири позивачів.

Матеріали справи не містять доказів встановлення крану в квартирі відповідачки ОСОБА_4 з порушенням проектної документації, твердження щодо його встановлення ґрунтується виключно на припущеннях позивачів.

Доводи позички ОСОБА_2 в апеляційній скарзі щодо не взяття до уваги судом першої інстанції заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 про залишення позовної заяви без руху, в зв`язку з невідповідністю її ст. 175 ЦПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вирішувати це питання є диспозитивним правом суду, а позивачі на підставі чинного законодавства мають право скористатись своїми правами, визначеними чинним законодавством, а саме надати уточнюючий позов, подати заяву про залишення позову без розгляду.

Зазначення в апеляційній скарзі позивачем ОСОБА_2 про те, що у судовому засіданні 28 травня 2019 року ні позивачі, ні представник позивачів участі не приймали, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли своє підтвердження в ході дослідження матеріалів справи, оскільки згідно протоколу судового засіданні від 25.04.2019 року представник позивача ОСОБА_5 приймав участь у судовому засіданні 25.04.2019 року та був обізнаний про перенесення судового засідання на 28.05.2019 року на 11.30, що свідчить про його належне повідомлення про дату, час та місце засідання суду, клопотань про відкладення розгляду справи матеріали справи не містять.

Щодо вимоги позивача ОСОБА_2 про скасування рішення суду першої інстанції та залишення позовної заяви без розгляду повністю, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Зазначене право позивача передбачене при розгляді справи у суді першої інстанції.

В апеляційному суді справа хоча й розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, проте, цей порядок має свої винятки і доповнення, встановлені главою 1 «Апеляційне провадження» розділу V ЦПК України.

Права особи, яка подала апеляційну скаргу, визначені ст. 364 ЦПК України, яка надає їй право на доповнення, зміну апеляційної скарги або її відкликання чи відмови від неї.

Статтею 373 ЦПК України позивачеві надано право відмовитись від позову, а сторонам укласти мирову угоду.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що на стадії апеляційного розгляду позивачеві не надано право заявляти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, таке право він може реалізувати лише під час розгляду справи в суді першої інстанції до постановлення судом рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року)

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Отже, на думку колегії суддів, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: