У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2019 р. . м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна, Акціонерне Товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» на дії приватного виконавця,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звертаючись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, просила визнати дії приватного виконавця незаконним, скасувати постанову про арешт майна боржника та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 02 серпня 2019 року.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, ОСОБА_1 посилається на наступне, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни перебував виконавчий лист, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 16 серпня 2013 року по справі №755/1334/13-ц про солідарне стягнення ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №053-2008-2019 від 10 червня 2008 року в сумі 558 460,68 грн. 02 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. винесено постанову про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника. Про постанову про арешт коштів дізналася від співробітника відділення Ощадбанку, у якому відкритий картковий рахунок для отримання пенсійних та соціальних виплат. Співробітник банку сповістив, що на всі кошти та майно накладено арешт. До цієї дати вона не отримувала ніяких повідомлень та рахунків, не від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», не від Приватного виконавця виконавчого округу, докази про вказаний факт містяться в матеріалах виконавчого провадження. Вказані дії приватного виконавця є неправомірними, а постанова про накладення арешту на рахунки боржника є незаконною та підлягає скасуванню. Крім того постанова про арешт майна боржника є неправомірною оскільки в постанові не зазначено конкретне майно боржника та не проводився опис майна боржника.

Скаржник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність та задовольнити з підстав поданих документів.

Заінтересована особа Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна в судове засідання не з`явилася, однак подала письмові пояснення щодо скарги, в яких зазначила, що вважає скаргу ОСОБА_1 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки приватним виконавцем вчинялися дії правомірно та законно, а постанови про арешт майна боржника та арешт коштів боржника від 02 серпня 2019 року винесенні керуючись чинним законодавством України.

Заінтересована особа Акціонерне Товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» в судове засідання не з`явилося, про день час та місце розгляду скарги повідомленні належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» саме державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 18 цього Закону.

Як з`ясовано судом, на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 серпня 2014 року, присуджено до солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 053-2008-2019 від 10.06.2008 року в сумі 126 389 (сто двадцять шість тисяч триста вісімдесят дев`ять) гривень 92 копійки.

02 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

02 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59706959.

02 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 12 638,99 грн.

02 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною винесено вимогу виконавця про надання інформації стосовно зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 .

02 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною направлено на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) виклик приватного виконавця.

02 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною направлено запит до Київського бюро технічної інвентаризації щодо наявності реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 , та надати Витяг з реєстру права власності.

02 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

02 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною винесено постанову про арешт майна боржника, що належить боржнику все рухоме та нерухоме майно.

04 вересня 2019 року Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» на виконання постанови приватного виконавця про арешт коштів за ВП 59706665 від 02 серпня 2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку боржника ОСОБА_1 , залишок коштів на рахунку 9 652,90 грн.(рахунок використовується в тому числі для зарахування пенсійних витрат)

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі орган і в і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи із змісту ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких основних засад як верховенство права, обов`язковість виконання рішень, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість, об`єктивність, гласність та відкритість, розумність строків виконавчого провадження, співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець здійснює примусове виконання, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ч. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

За змістом ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) зокрема, звернення стягнення на кошти, … інше майно (майнові права) боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5,7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеномуст.56 цього Закону.

Статтею 56 цього Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15- 1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання",статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

В той же час статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно із ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі старості.

Дійсно, ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувача. В той же час при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів, виконавчою службою під час розгляду справи не доведено підстав для застосування арешту коштів, які знаходяться на таких рахунках, та які в подальшому не можуть бути використані для погашення заборгованості перед стягувачем. Таким чином, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, пенсії призводить до порушення конституційних прав громадян.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

З матеріалів скарги не вбачається, що державним виконавцем перевірялося питання щодо наявності у скаржника іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відтак, накладення арешту на рахунок боржника, які призначений виключно для виплати пенсії унеможливлює своєчасне отримання ним пенсії.

Суд приходить до висновку, що дії приватного виконавця щодо накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для зарахування пенсії призводять до порушення прав скаржника.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку скасувати постанову державного виконавця від 02 серпня 2019 року в частині накладення арешту на кошти боржника, що містяться на пенсійному картковому рахунку № НОМЕР_3 відкритого в ТВБВ №10026/043 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк».

Щодо визнання неправомірною та скасування постанови про арешт майна боржника від 02 серпня 2019 року, суд приходить до наступного.

Частиною 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Згідно із ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Тобто за змістом цих норм, виконавцем накладається арешт на конкретне майно боржника.

Оскільки у заяві про відкриття виконавчого провадження представник стягувача не зазначав конкретне майно боржника на яке він просить накласти арешт, приватний виконавець не мав правових підстав для винесення постанови від 02 серпня 2019 року, якою накладено арешт на все майно боржника без його ідентифікації.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів скаржника щодо неправомірності дій привітного виконавця під час винесення указаних постанови про накладення арешту на майно боржника.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна, Акціонерне Товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» на дії приватного виконавця, є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 1 , 2, 11, 19, 22, 25, 26, 39 Закону України «Про виконавче провадження» ст. 260, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна, Акціонерне Товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» на дії приватного виконавця - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни по виконавчому провадженню № 59706665 при винесенні постанови про арешт коштів боржника в частині пенсійного карткового рахунку для отримання пенсійних та соціальних виплат від 02 серпня 2019 року та при винесенні постанови про арешт майна боржника від 02 серпня 2019 року.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни по виконавчому провадженню № 59706665 від 02 серпня 2019 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 , що містяться на пенсійному картковому рахунку № НОМЕР_3 відкритого в ТВБВ №10026/043 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк».

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни по виконавчому провадженню № 59706665 від 02 серпня 2019 року про арешт майна боржника.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я: