Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/323/19
Провадження № 2/273/164/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О.В., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Баранівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Баранівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі вказаним позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями №22, що розташований за адресою: вул. Ярослава Мудрого, м.Баранівка Житомирської області, прийнятий позивачкою у спадщину після смерті матері, посилаючись на неможливість отримання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа на будинок та реєстрації права власності за померлою (а.с.2 ).

Ухвалою Баранівського районного суду від 22 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачеві строк для подання відзиву, роз'яснено учасникам справи права та наслідки невчинення ними відповідних процесуальних дій, витребувано від нотаріуса матеріали спадкової справи, справу призначено до підготовчого засідання, в яке викликано учасників справи (а.с.22-23 ).

Позивачка до суду не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просить розглядати справу у підготовчому засіданні без її присутності в залі суду, позовні вимоги підтримує (а.с. 35).

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, позовні вимоги визнає, за умови їх підтвердження належними доказами (а.с. 36).

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 200, ст.ст. 206, 207 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об'єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи те, що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 13 червня 2007 року в м.Баранівка Житомирської області помер ОСОБА_3, спадщину після якого прийняла його дружина - мати позивачки ОСОБА_4, яка померла 04 травня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки (а.с.5), а також свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії 1-ТП №067076, виданим 19 червня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Баранівського РУЮ Житомирської області, актовий запис №109 (а.с.7), свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії 1-ТП №287862, виданим 10 травня 2016 року Баранівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис №55(а.с. 8), свідоцтвом про укладення шлюбу серії І - ТП №339346 від 25 серпня 1978 року (а.с.6), свідоцтвом про укладення шлюбу серії І - КС №296921 від 26 вересня 1975 року (а.с.6).

Після смерті матері позивачки, відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Ярослава Мудрого, 22 м. Баранівка Житомирської області.

При житті ОСОБА_4 залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла своїй онуці ОСОБА_5 (а.с.31), яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " Рибій" (а.с.33).

25.08.2016 Баранівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4.

25.08.2016 рідна донька позивачки ОСОБА_6 (у дівоцтві - ОСОБА_5) шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса відмовилася від прийняття спадщини після смерті бабусі.

Позивачка ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована з нею за однією адресою - вулиця Ярослава Мудрого, 22 м. Баранівка Житомирської області, разом з чоловіком, сестрою та донькою, що свідчить про прийняття нею спадщини після смерті матері, за даною адресою проживав та був зареєстрований ОСОБА_3, спадщину після якого прийняла ОСОБА_4, що підтверджено довідками відділу житлово - комунального господарства та благоустрою Баранівської міської ради від від 16.08.2016 №4306 та від 13.02.2019 №863 (а.с.11,12 )

Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_2 отримала відмову нотаріуса від 05.02.2019 №156/02-14 у вчиненні нотаріальної дії (а.с.19), за змістом якої нотаріус відмовив видати свідоцтво у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа на будинок.

Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва позивачкою не оскаржувалася.

Отже, у ОСОБА_2 відсутні умови для оформлення прав на нерухоме майно в нотаріальній конторі.

Відповідно до даних свідоцтва на забудову, ОСОБА_3 у 1973 році була виділена земельна ділянка площею 0,07 га для будівництва житлового будинку у м.Баранівка Житомирської області (а.с.9,10).

Згідно з технічним паспортом, виготовленим Новоград Волинським МБТІ станом на 30.01.2019, житловий будинок по вулиці Ярослава Мудрого, 22 м.Баранівка Житомирської області загальною площею 72,00 м2, складається з трьох кімнат, кухні, веранди, коридору та комори. До будинку відносяться господарські будівлі (а.с.13-17).

У технічному паспорті відсутній штамп «Самовільне будівництво». Будинок побудований у 1975 році.

За змістом повідомлення Новоград Волинського МБТІ від 30.01.2019 №15, право власності на будинок по вулиці Ярослава Мудрого, 22 у м.Баранівка Житомирської області за померлою ОСОБА_4 не зареєстроване, вартість будинку становить 201170,00 грн. (а.с. 18).

Зазначені обставини також підтверджені матеріалами спадкової справи №251/2016, наданими державним нотаріусом Баранівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 на запит суду (а.с.28-34).

З досліджених судом письмових доказів вбачається, що спадкове майно належало померлій на праві власності, однак за життя вона не отримала правовстановлювальний документ та не зареєструвала право власності.

Згідно зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За приписами ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини.

Виходячи зі змісту п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно до положень ст.ст. 100, 101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, при чому норми глави 10 "Особиста власність" цього Кодексу не пов'язували наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає до задоволенняв повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 55 Конституції країни, ст.ст.1296 1298 ЦК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. ст.ст. 4,5,13, 89, 200, 206, 207, 247, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Баранівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на спадкове майно за законом, а саме право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Ярослава Мудрого, 22 м.Баранівка Житомирської області, на які мала право ОСОБА_4, яка померла 04 травня 2016 року в м.Баранівка Житомирської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення), через Баранівський районний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Васильчук