МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"20" березня 2019 р. Справа № 370/886/19

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

18.03.2019 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди (збитків), завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з позовом, 18.03.2019 р., ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просив суд накласти арешт на все майно ОСОБА_2 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНПП, паспортні дані, телефон та електронна адреса невідомі) в тому числі, але не виключно: нерухоме та рухоме майно, грошові кошти (наявні готівкові, в банках на поточних чи депозитних рахунках), цінні папери та інше для задоволення позовних вимог в сумі 923 293,00 грн. (девятсот двадцять три тисячі двісті девяносто три гривні 00 коп.) та судового збору в сумі 9232, 93 грн. (девять тисяч двісті тридцять дві гривні 93 коп.) та накласти арешт на все майно ОСОБА_3 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНПП, паспортні дані, телефон та електронна адреса невідомі) в тому числі, але не виключно: нерухоме та рухоме майно, грошові кошти (наявні готівкові, в банках на поточних чи депозитних рахунках), цінні папери та інше для задоволення позовних вимог в сумі 923 293, 00 грн. (девятсот двадцять три тисячі двісті девяносто три гривні 00 коп.) та судового збору в сумі 9232,93 грн. (девять тисяч двісті тридцять дві гривні 93 коп.).

В обгрунтування заяви, заявник вказав, що 19.11.2018 року о 06 год. 30 хв. в селі Копилів Макарівського району траса Київ-Чоп, 45 кілометр в напрямку м. Київ, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ОСОБА_4 з номерним знаком АА6516АР, який належить ОСОБА_3 (надалі по тексту - Особа-1), під керуванням водія ОСОБА_2 (надалі по тексту - Особа-2), та автомобіля АУДІ А4 з номерним знаком АЕ3882ВС, що належить йому - ОСОБА_1. Згідно Постанови Макарівського районного суду Київської області від 13.12.2018 р. справа №370/3318/18, Особу-1 визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення передбаченої ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КпАП України. В результаті неправомірних дій Особи-1, заявнику, як власнику автомобіля АУДІ А4 з номерним знаком АЕ3882ВС, завдано матеріальної шкоди, розмір якої згідно висновку експертного дослідження становить 923 293,00 грн. Також, заявник посилавсь на те, що власником джерела підвищеної небезпеки - автомобіля ОСОБА_4 з номерним знаком АА6516АР, з використанням якого йому завдана шкода, є Особа-2, що підтверджується даними з полісу АМ/2914147 та відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, який є в наявності у та Особи-2, та дані про який є в матеріалах справи №370/3318/18 про адміністративне правопорушення, яка знаходиться в Макарівському районному суді Київської області. Однак, використовував вказаний автомобіль Особа-1. Заявнику невідомо на якій правовій підставі Особа-2 передав Особі-1 у володіння автомобіль і чи є така підстава взагалі. Тож заявник звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з Особи-1 та Особи-2 матеріальної шкоди (збитків), завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вивчивши вказану заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених законом, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

На обгрунтування заявлених вимог відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заявник вказав, що оскільки йому невідомо на якій правовій підставі власник передав винуватцю ДТП у володіння автомобіль і чи є така підстава взагалі, тому заявив вимогу про накладення арешту на все майно і винуватця ДТП і власника транспортного засобу. Проте ця обставина буде встановлюватися лише в ході розгляду цивільної справи, тому накладення арешту на все майно власника автомобіля є передчасною. Окрім того, обгрунтування заяви та посилання в ній заявником по тексту заяви зазначено про неправомірні дії Особи-1 (ніби-то винуватця ДТП), проте як вказано самим заявником по тексту заяви Особою-1 є ОСОБА_3 - власник автомобіля, а не винуватець ДТП - ОСОБА_2.

Крім того, п. 5 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява ОСОБА_1 не містить ціни позову, про забезпечення якого просить заявник, враховуючи також те, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 154 ЦПК України заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогами ст. 151 ЦПК України в частині її змісту, оскільки не містить ціни позову про забезпечення якого просить заявник та не містить обгрунтування заяви, яке б відповідало б дійсним обставинам справи.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявникові.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику та розяснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А.В. Косенко