Справа № 191/808/19
Провадження № 2/191/185/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря - Якимчук - Полянички Я.С.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради, 3-ті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення частки померлого у справі спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

25.02.2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визначення частки померлого у справі спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_5.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, вказана квартира належала ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності разом з його дружиною ОСОБА_3 та онукою ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 жовтня 1997 року, виданого на підставі розпорядження керівника Дніпропетровського ДП по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці від 21.10.1997 року № 24 і зареєстрованого в Синельниківському МБТІ у реєстровій книзі за № 103/417.

07.11.2008 року ОСОБА_5 склав заповіт, в якому на випадок своєї смерті заповів належну йому частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 Вказаний заповіт посвідчений Мельниковим О.Ж. державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 2-3237. Вказаний заповіт не відмінявся та новий не складався.

Спадкоємець першої черги ОСОБА_3, яка у відповідності до ст. 1241 ЦК України мала право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5, відмовилась від неї, що підтверджується її заявою, зареєстрованою в реєстрі за № 1235.

У відповідності до ст. 1269, 1270 ЦК України позивач подав до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Після звернення до державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири, яка належала батькові позивача ОСОБА_5, позивачу державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири, належної померлому, було відмовлено на підставі того, що частка квартири, яка належала ОСОБА_5 не виділена зі спільної сумісної власності.

В зв'язку із викладеним, позивач ОСОБА_1, посилаючись на ст. ст. 1221,1223,1261,1268 ЦК України, просить суд:

- визнати, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 62,24 кв.м., житловою площею 44,7 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, становила 1/3 її частини;

- визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири загальною площею 62,24 кв. метри, житловою площею 44,7 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

До початку проведення судового засідання представник позивача ОСОБА_2 надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без їх присутності з позивачем.

Представник відповідача Ковтун А.О. до початку проведення судового засідання надала суду заяву про визнання заявлених позовних вимог та розгляд справи без її присутності.

3-тя особа ОСОБА_3 до початку проведення судового засідання надала суду заяву, що проти задоволення позивних вимог не заперечує та розглядати справу без її участі.

3-тя особа ОСОБА_4 до початку проведення судового засідання надала суду заяву, що проти задоволення позивних вимог не заперечує та розглядати справу без її участі.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого 18 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Синельникове Дніпропетровської області ОСОБА_5.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно заповіту від 07.11.2008 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповів належну йому частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 Вказаний заповіт посвідчений Мельниковим О.Ж. державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 2-3237. Вказаний заповіт не відмінявся та новий не складався.

Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Як вбачається із наданої суду Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області копії спадкової справи № 240/2011 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, із заявою про прийняття спадщини 16 листопада 2011 року звернувся його син ОСОБА_1.

06 лютого 2019 року отримано постанову державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_5 на 1/3 частку квартири загальною площею 62,24 кв. метри, житловою площею 44,7 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить спадкоємцю на праві спільної сумісної власності, але не містить визначення часток.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, вказана квартира належала ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності разом з його дружиною ОСОБА_3 та онукою ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 жовтня 1997 року, виданого на підставі розпорядження керівника Дніпропетровського ДП по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці від 21.10.1997 року № 24 і зареєстрованого в Синельниківському МБТІ у реєстровій книзі за № 103/417(а.с.5).

Згідно довідки, виданої Синельниківським міським комунальним підприємством «ЖЕК -1» від 03.11.2011 року за № 1288, ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 06.07.1972 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з дружиною та онукою (а.с. 13).

Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. ОСОБА_4, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

З огляду на зазначене, суд вважає належність нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, співвласникам: ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в рівних частках на праві спільної сумісної власності, тобто по 1/3 частці кожному.

З огляду на викладені вище обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню, шляхом визнання за ним частки померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на 1/3 частину квартири, в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 368, 370, 1217, 1218, 1220, 1221, 1261 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити.

Визнати, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 62,24 кв. метри, житловою площею 44,7 кв. метри, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, становила 1/3 її частини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири загальною площею 62,24 кв. метри, житловою площею 44,7 кв. метри, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: А. В. Твердохліб