РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Смолій Л.Д.

при секретарі Хлуд І.П.

з участю представника позивача Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради Самолюк І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Самолюк І.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила суд позов задоволити, позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно його дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_4 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті Рівненського міського суду Рівненської області, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив на позов не подав, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.ст.280,281 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши представника позивача Самолюк І.Р., дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_4 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 04 листопада 2011 року.

20 червня 2018 року до Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради із повідомленням про те, що ОСОБА_3 залишився без піклування батьків, звернулася тітка неповнолітнього ОСОБА_5 В повідомленні вона вказала, що мати дитини ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а батько дитини ОСОБА_4 з сином впродовж чотирьох років не проживає, не цікавиться його вихованням та утриманням. Місце перебування брата ОСОБА_4 їй не відоме.

Наказом заступника начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради Перетятко С. №73-осн від 27 червня 2018 року, неповнолітній ОСОБА_3 був тимчасово влаштований в сім»ю тітки ОСОБА_5 та проживає з нею за адресою: АДРЕСА_2. За даною адресою відповідно до акту обстеження умов проживання, наданого садовим товариством «Західний», створені належні умови для проживання неповнолітнього ОСОБА_3 В будинку він має окрему кімнату, забезпечений харчуванням, одягом по сезону, взуттям, канцелярським приладдям. Сім»я ОСОБА_5 позитивно відноситься до прийняття ОСОБА_3 в свою родину.

Із психолого-педагогічної характеристики на ОСОБА_3 від 09 серпня 2018 року, наданої директором ЗОШ І-ІІІ ступенів №25 Рівненської міської ради Лінчук С.П., вбачається, що упродовж останніх двох років ОСОБА_3 проживає разом із тіткою ОСОБА_5, яка систематично відвідує батьківські збори, надає допомогу класному керівникові, займається вихованням племінника, забезпечує його матеріально. Батько ОСОБА_4, участі у вихованні та утриманні сина не бере. За час навчання з 2014 року жодного разу до школи не приходив, життям сина у класі не цікавився, у телефонному режимі з класним керівником не спілкувався.

Відповідно до письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_3 від 08 серпня 2018 року, йому подобається проживати разом із тіткою ОСОБА_5 та її сім»єю. В сім»ї тітки він проживає протягом двох років та бажає жити там далі. Батько ОСОБА_4 не цікавиться його навчанням та не виконує батьківських обов»язків, тому він не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав відносно нього.

Із висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 № 08-1310 від 17 серпня 2018 року, вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 був тимчасово влаштований в сім»ю тітки ОСОБА_5 у зв»язку з тим, що залишився без батьківського піклування. Батько дитини ОСОБА_4 з сином не проживає, місце перебування його синові та родичам не відоме. Мати дитини, ОСОБА_6, померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 150 СК України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до роз'яснень в п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов'язків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не проявляє належної турботи та любові до дитини, не спілкується з сином, не цікавиться його здоров'ям та матеріально не забезпечує.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Оскільки, позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина буде відповідати інтересам дитини, то за таких обставин позовні вимоги Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради підлягають до задоволення, відповідача ОСОБА_4 слід позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 як такого, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3ст.51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.1ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод», яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року становить 2027 грн.

При визначенні розміру аліментів, керуючись принципом розумності і справедливості, суд враховує те, що відповідач проживає окремо, участі в утриманні своєї дитини не приймає, та приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову 23 серпня 2018 року і до досягненню дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства та на думку суду, є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище відповідача ОСОБА_4

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Згідно частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав в розмірі 704,80 грн. та за позовну вимогу про стягнення аліментів в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4, 1970 року народження батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1200 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 23 серпня 2018 року до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 1409 (однієї тисячі чотириста дев»ять) гривень 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради, м. Рівне, вул. Поштова, 2, .

Відповідач: ОСОБА_4, АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 13.06.2007 року.

Суддя -