ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4560/19 Номер провадження 22-ц/814/2926/19Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

головуючого судді : Одринської Т.В.

суддів: Пікуля В.П., Триголова В.М.

за участю секретаря судових засідань - Ряднини І.В.

за участю учасників справи- позивача ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Полтавській області департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції України про визнання права власності на нерухоме майно

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2019 року

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, в якому просив визнати за ним право власності на гараж по АДРЕСА_1 , загальною площею 32, 2 м2, розташований на земельній ділянці, площею 0,0085 га цільове призначення якої для будівництва індивідуального гаражу, кадастровий номер :04:001:0905. В обґрунтування позову вказав, що відповідно до договору купівлі-продажу від 09.06.2000 ним придбано земельну ділянку площею 85,42 кв.м, що розташована по АДРЕСА_2 . Рішенням виконавчого комітету від 11.07.2000 земельній ділянці присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1 та змінено цільове призначення, дозволено будівництво гаража розміром 6,5х7,5м. В цьому ж році за власний рахунок було побудовано гараж розміром 6,6х7,0 м з льохом, 11.07.2019 виготовлено технічний паспорт та 23.07.2019 виготовлено звіт, згідно з яким встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Позивач посилався на те, що звертався до компетентного державного органу щодо прийняття самочинно збудованого гаража в експлуатацію, але отримав відмову, тому був змушений звернутися до суду.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради про визнання права власності на нерухоме майно - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчим комітетом Київської районної в м. Полтаві ради, до якої позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом, жодних прав позивача не порушено. Крім того, судом вказано, що відповідачем не отримано від компетентного органу з питань виконання будівельних робіт відмову у встановленому законом порядку щодо прийняття спірного гаражу до експлуатації, суд не має права перебирати на себе повноваження інших органів, до компетенції яких віднесено прийняття відповідних рішень.

Не погодившись із вказаним рішенням позивача оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги . В обґрунтування скарги зазначає, що судом не враховано, що ним побудований гараж на відведеній для цього земельній ділянці, але без дозвільних документів. Звітом Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації « Інвентаризатор» встановлено, можливість надійної та безпечної експлуатації гаражу, який є завершеним будівництвом. Крім того, судом не враховано, що він звертався про ведення в експлуатацію спірного гаражу до Державної архітектурно - будівельної інспекції України, проте те йому було відмовлено.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю І-ПЛ № 008663, виданого 20.08.2002 виконавчим комітетом Київської районної в м. Полтаві ради, є власником земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0905, площею 0,0085 га з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, місце розташування - АДРЕСА_1 /а.с. 12-13/.

Відповідно до матеріалів справи, в 2000 році за адресою АДРЕСА_1 позивачем, без отримання дозволу на виконання відповідних будівельних робіт, здійснено будівництва гаража літ. «Г-1» загальною площею 32,2 кв.м площею основи (забудови) 46,2 кв.м з погребом літ. «г», що підтверджується даними технічної інвентаризації, інвентаризаційна справа № 35272 /а.с. 21-22/.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, в порядку, визначеному ст. 376 ЦК України, самочинним вважається: а) будівництво нерухомого майна, якщо збудовано на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; б) відведена не для цієї мети; в) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; г) з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

При цьому в силу норм ст. 331 ЦК України, яка визначає набуття права власності на новостворене майно, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Разом з тим, як встановлено судом, збудований гараж, що розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , в експлуатацію не приймався.

Відповідно до Звіту № 801-145 ПП « Полтавське бюро технічної інвентаризації « Інвентаризатор» вказаний гараж є придатним до надійної та безпечної експлуатації / а.с. 23-33/.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області відмовилося ввести в експлуатацію самочинно побудований ним гараж, тому він і звернувся до суду.

В свою чергу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що лист Департаменту ДАБІ у Полтавській області від 09.08.2019 № 1016-1.20/2/206 /а.с. 11/ та лист виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 06.08.2019 /а.с. 10/ не є відмовою компетентного органу, а містить лише роз`яснення норм чинного законодавства.

Крім того, згідно Закону України від 22.03.2018 року, що набрав чинності 20.04.2018 року «Про внесення зміни до п. 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо продовження терміну прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, замінено трьома новими абзацами такого змісту:

«Орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію:

-збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів;

-збудовані до 12 березня 2011 року будівлі і споруди сільськогосподарського призначення».

Тобто, правові підстави для введення в експлуатацію самочинно збудованих об`єктів, врегульовано законодавством. Суд своїм рішенням не може підміняти дії та рішення інших органів державної влади, до повноважень яких входить, зокрема, вирішення технічних питань - прийняття в експлуатацію будівель та споруд.

При наявності рішення компетентного органу про відмову у вчиненні певних дій, воно може оскаржено в судовому порядку в адміністративному судочинстві. В даному випадку компетентний орган, на який покладено законодавством введення самочинних будівель в експлуатацію, не залучено до участі в справі. Департамент ДАВІ у Полтавській області зазначено позивачем, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Порушення прав позивача Виконавчим комітетом Київської районної в м. Полтаві ради, який є відповідачем у справі, судом не встановлено, оскільки вирішення зазначених спірних питань до його компетенції не входить.

При встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи і надав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2019 року.

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ___________________В.П. Пікуль ______________ В.М.Триголов