КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/4160/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Іванової І.В., Сушко Л.П., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

07 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом, де просила, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі ј частини суми заробітку ( доходу ) на її користь, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час зареєстрованого шлюбу у сторін народилась донька, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з позивачем.

Останнім часом відповідач припинив надавати матеріальну допомогу у розмірі, достатньому для утримання дитини. Оскільки на даний час позивач не працює, їй важко одній нести тягар утримання дитини, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку ( доходу ), щомісячно, починаючи з 07 серпня 2018 року та до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що відповідачем визнається позов в частині стягнення аліментів в розмірі 5 000 грн., а тому суд вважає за можливе визначити аліменти в розмірі 1/5 частини від заробітку ( доходу ) відповідача, який фактично дорівнюватиме сумі, яка визнається останнім.

Суд вважає, що вказаної суми буде достатньо для утримання дитини з боку відповідача, з урахуванням її хворобливого стану, а також принципу рівності батьків в утриманні дитини.

Крім того, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року змінити в частині визначеного розміру аліментів з 1/5 на 1/4 частину з усіх видів заробітку ( доходу ) ОСОБА_2.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі в якому народилась донька - ОСОБА_3 ( а.с. 5, 6 ).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 оку шлюб був розірваний( а.с. 7-8 ).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 9, 10, 11, 12 ).

Згідно виписки з медичної карти ( а.с. 13 ), донька сторін має хронічні хвороби та потребує періодичного лікування та профілактики.

Відповідач працює та отримує стабільну заробітну плату, розмір якої з жовтня 2017 року по вересень 2018 року становить 417 196,49 грн. ( а.с. 45 ).

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення з приводу заявлених вимог, обґрунтовано прийшов до переконання про необхідність стягнення із відповідача аліментів.

Проте, щодо їх розміру апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом першої інстанції, на переконання апеляційного суду, помилково визначений розмір аліментів в частині 1/5 від усіх видів його заробітку.

Визначаючи розмір аліментів у запропонованій позивачем частині, суд другої інстанції враховує те, що відповідач по справі працездатний, має гарний стан здоров'я, постійний дохід, який не обтяжений ніякими відрахуваннями.

Відтак, враховуючи наведене та те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд другої інстанції вважає за необхідне визначити їх в розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, як того просила позивач по справі.

Окрім цього, визначений апеляційним судом розмір аліментів, не суперечить ні Закону, ні поясненням відповідача по справі, відповідно до яких він надавав на утримання доньки, в середньому, біля 8 000 грн., щомісячно ( а.с. 22 ), враховуючи його розмір доходів ( а.с. 45 ).

За таких обставин, суд першої інстанції на вищенаведені обставини справи уваги не звернув, і, як наслідок, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення в частині визначення розміру аліментів, не дотримавшись положень ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 5, 12, 13, 76-80, 263-265, 367, 374, 376 ЦПК України.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення в зазначеній частині, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування зазначених норм матеріального та порушення норм процесуального права при його ухваленні, на переконання суду другої інстанції, знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Відтак, рішення місцевого суду підлягає зміні відповідно до положень ч. 4 ст. 376 ЦПК Українив частині розміру аліментів, який, на переконання апеляційного суду, має становити 1/4 частину заробітку відповідача на підставі положень ст.ст. 180, 182, 183 СК України, ст.ст. 5, 12, 13, 76-80 ЦПК України.

При цьому, доводи відзиву ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ( а.с. 103-107 ), зокрема, про те, що позивач самостійно обрала спосіб та порядок захисту свого права, подавши позовну заяву в порядку позовного провадження, якщо взяти за основу розрахунку доходи, отримані відповідачем з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року, то частина середнього заробітку відповідача, яку просить стягнути позивач, складає 8 691,59 грн., позивач не надала доказів, що місячні витрати на дитину, враховуючи принцип рівності батьків у утриманні дитини, становлять 13 000 грн., визнання позову є правом, а не обов'язком відповідача, відповідач бажає особисто купувати доньці речі, іграшки, одяг, продукти харчування, щоб таким чином більше мати особистого спілкування з дитиною, бо апелянт чинить йому перешкоди у цьому, заява про зменшення позовних вимог мала бути подана до початку першого судового засідання у спрощеному провадженні, витрати на лікування є додатковими витратами на дитину в розумінні ст. 185 СК України, відповідач щоб звести до мінімуму витрати апелянта на лікування дитини уклав договір добровільного медичного страхування, із врахуванням викладеного та в силу викладеного, не є правовою підставою для залишення рішення в названій частині без змін.

При цьому, апеляційний суд відповідно до положень ст. 127 ЦПК України вважає за необхідне продовжити ОСОБА_2 строк для його подачі, визначений ухвалою Київського апеляційного суду від 30 січня 2019 року ( а.с. 99-100 ), оскільки він не мав можливості його своєчасно подати ( а.с. 119 ).

Згідно положень ст. 4 Закону України«Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 762 ( 1 762 х 0,4 + 1 762 х 0,4 : 100 х 150 ) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини в частині стягнення розміру аліментів змінити та викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Нікополь,Дніпропетровська область, ідентифікаційний код НОМЕР_1, працює на посаді директора з транспорту і логістики у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТІМАК АРГО Україна», проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу ), щомісячно, починаючи з 07 серпня 2018 року та до повноліття дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Нікополь,Дніпропетровська область, ідентифікаційний код НОМЕР_1, працює на посаді директора з транспорту і логістики у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТІМАК АРГО Україна», проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь держави судовий збір в розмірі 1 762 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: І.В. Іванова

Л.П. Сушко