Справа № 449/601/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2019 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді Борняк Р.О.,

секретаря Баран П.Д.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Тимошик І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1, у зв'язку із відсутністю в ній понад шість місяців без поважних причин покликаючись на те, що в зазначеній квартирі, яка належить до комунального житлового фонду, на даний час зареєстрований він та його дочка - відповідачка ОСОБА_3, яка з 2007 року в даній квартирі фактично не проживає, оскільки виїхала за межі України, а з 27.02.2014р. прийнята на тимчасовий консульський облік у Генеральному консульстві в Мілані. Відповідачка понад 10 років не проживає за адресою зареєстрованого місця проживання, не отримує жодних послуг і е має жодного фактичного правового зв'язку із вказаною квартирою. В добровільному порядку відповідач не бажає знятись з реєстрації, всі обов'язки, що випливають з утримання квартири виконує лише позивач, до того ж збереження реєстрації відповідача у спірному житловому приміщенні зумовлює додаткові витрати на утримання квартири з боку позивача та ускладнює можливість отримання ним належних соціальних пільг.

В судове засідання позивач не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив та зазначив, що ОСОБА_3 тимчасово перебуває за межами України на заробітках і її відсутність викликана поважними причинами, вона не має іншого житла в Україні, тому просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення та доводи сторін, проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд вважає, що з задоволенні позову слід відмовити, мотивуючи це наступним.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є наймачами квартири АДРЕСА_1 та зареєстровані в ній. Дана квартира належить до державного житлового фонду територіальної громади м. Перемишляни та перебуває на балансі МКП "Комунальник".

З огляду акту обстеження житлового приміщення від 16.05.2018р. вбачається, що в ході проведення обстеження квартири АДРЕСА_1 на предмет проживання в ній ОСОБА_3 комісією Перемишлянської міської ради встановлено, що ОСОБА_3 на момент проведення обстеження у квартирі була відсутня, зі слів сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідачка орієнтовно з 1998р. по даний час фактично не проживає у даній квартирі.

Згідно листа Перемишлянської ЦРЛ №416 від 18.04.2018р., начальника ЦПЗ №6 від 10.04.2018р. за №01-02-40, ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, в період 2016-2017р.р. за медичною допомогою не зверталася, в період листопад-грудень 2017р. реєстрована поштова кореспонденція на її ім'я не надходила.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 з 2007р. по даний час перебуває за межами України, приїздить періодично, а з 27.02.2014р. прийнята на тимчасовий консульський облік у Генеральному консульстві України в Мілані.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985р. №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена сім'ї таким, що втратив право на користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК Української РСР), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

У кожному конкретному випадку поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається з урахуванням обставин справи та правил ст.212 ЦПК України щодо оцінки доказів.

Вирішуючи спір, суд на підставі доказів поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, приходить до висновку що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки встановлено, що відповідач ОСОБА_3 тимчасово працює за межами України, її періодична відсутність викликана поважними причинами, тому з урахуванням цього на неї розповсюджуються гарантії, визначені п.2 ст.71 ЖК Української РСР, й вона не може бути визнана такою, що втратила право користування спірним житлом, квартирою АДРЕСА_1,

На підставі ст. ст. 9, 71,72 Житлового кодексу України, та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263- 265, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. О. Борняк