Справа № 425/3424/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2019 р. м. Лиман

Суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Саржевська І.В.,перевіривши матеріали цивільної справи за позовом Виконавчого комітету Лисичанської міської ради як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИЛА:

19.11.2019 до Краснолиманського міського суду Донецької області на підставі ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.10.2019 за підсудністю, в порядку ст. 31 ЦПК України, надійшла цивільна права за позовом Виконавчого комітету Лисичанської міської ради як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій позивач просить позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передати малолітніх дітей органу опіки та піклування Лисичанської міської ради до встановлення над дітьми опіки, а також стягнути з відповідачки на утримання малолітніх дітей на користь ОСОБА_5 , аліменти у розмірі 1/3 всіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, суддя перевіряє відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Представником позивача не надано до суду квитанції про сплату судового збору, клопотання про підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону також до матеріалів позовної заяви не долучено.

Законодавцем передбачена можливість відстрочення, розстрочення судового збору, його зменшення або звільнення від його сплати. На підставі ст. 8 Закону № 3674-VI та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У зв"язку з цим позовна заява вважається поданою з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України - відсутність документу, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вставлених законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,- у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір у розмір 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір у 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається з позовної заяви, вона містить вимогу майнового та немайнового характеру.

Таким чином позивачу слід сплатити судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру у розмірі ?3 842?,00 грн. (1921,00 грн.Х2)

Суддя звертає увагу позивача на те, що інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Краснолиманського міського суду Донецької області є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за інтернет-адресою веб-сайт: https://km.dn.court.gov.ua, а також розміщена на інформаційних стендах Краснолиманського міського суду Донецької області.

Крім того, частина 3 статті 175 ЦПК України передбачає, що позовна заява повинна містити, зокрема:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5);

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8).

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі викладеного позивачем не надано доказів про законних представників дітей, разом з яким вони проживають та на користь яких мають бути стягнуті аліменти, а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають уточненню.

Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про поновлення та позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов`язках відносно своїх дітей. Здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

З огляду на викладене, оскільки побавлення батьківських прав є крайньою мірою впливу батьків, звертаючись з позовом до суду, позивачем не надано доказів що підтверджують умисне ухиленення відповідача від виконання нею батьківських обов`язків, довідки та характеристики з місця роботи і місця проживання, інші документи, що характеризують дані про відповідача: майновий стан, житлові умови, інше.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених ст. 164 СК України, а тому, з огляду на те, що вказані обставини мають значення для ухвалення законного й обґрунтованого рішення, дотримання процесуальних прав відповідача, суддя вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 та 177 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву Виконавчого комітету Лисичанської міської ради як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, залишити без руху.

Надати можливість позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали виправити вказані недоліки.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-