ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року

м. Київ

справа № 462/6253/16-ц

провадження № 61-47860 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

особа, яка подала касаційну скаргу - ОСОБА_4

позивач - ОСОБА_5,

відповідачі - ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2018 року в складі судді Крайник Н. П. про відмову в прийнятті апеляційної скарги,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15 грудня 2016 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в товаристві з обмеженою відповідальністю «Євген».

У вересні 2018 року ОСОБА_4 як особа, яка не брала участі в справі, подав до суду апеляційну скаргу на вказане судове рішення.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2018 року ОСОБА_4 відмовлено в прийнятті апеляційної скарги в зв'язку з тим, що оскаржуваною ухвалою його права не були порушені.

Апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_4 до участі в справі залучений не був і питання про його права та обов'язки оскаржуваною ухвалою не вирішувалося.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

28 листопада 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали були порушені норми процесуального права та не було враховано дійсних обставин справи. Вважає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосовав статтю 352 ЦПК України та обмежив його в доступі до правосуддя. Просить скасувати оскаржувану ухвалу як необґрунтовану та таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу

18 січня 2019 року ОСОБА_5 подав до Верховного Суду відзив на дану касаційну скаргу, в якому зазначає, що особи, які не брали участі в справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права чи обв'язки цих осіб. Уважає, що доводи касаційної скарги є безпідставними, а ОСОБА_4 зловживає процесуальними правами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Апеляційний суд установив, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15 грудня 2016 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в ТОВ «Євген», учасниками якого є ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_4

У вересні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою на вказану ухвалу з мотивів порушення судом першої інстанції правил підсудності та порушення його прав.

Оскільки ОСОБА_4 не був учасником справи під час вирішення судом першої інстанції питання про відкриття провадження в справі, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати порушеними оскаржуваною ухвалою його права та інтереси, як учасника ТОВ «Євген» .

Із клопотанням про залучення до участі в розгляді даної справи ОСОБА_4 до Залізничного районного суду м. Львова не звертався. Заява про залучення його як третьої особи надійшла до Львівського апеляційного суду одночасно з поданою ним апеляційною скаргою

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Предметом позову в даній справі є вимога немайнового характеру про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в ТОВ «Євген».

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Частина перша статті 4 ЦПК гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В Україні діє принцип диспозитивності цивільного судочинства. Так, згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України cуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

На підставі наведеного, та виходячи зі змісту норм статей 51, 53 та 175, ЦПК України, коло учасників справи визначає позивач, а суд розглядає справу лише в межах позовних вимог та виходячи з визначеного позивачем кола учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено залучення учасників справи на стадії апеляційного перегляду судових рішень.

Оскільки до суду першої інстанцї ОСОБА_4 не подав клопотання про залучення його як учасника справи і питання про його залучення до участі у справі не вирішувалось, правильним є висновок Львівського апеляційного суду про відсутність підстав для прийняття його апеляційної скарги на ухвалу про відкриття провадження.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте, такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, осільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України cуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК Українипідстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В.І. Крат