Справа № 635/2217/19
Провадження № 2/635/1884/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2018 року
Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Токарєвої Н.М.,
секретар судового засідання - Косогор С.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні до відкриття провадження у справі в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1,
відповідач: ОСОБА_2,

третя особа: ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 132354,67грн.
Разом з позовною заявою позивач надав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка є обєктом сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що з наявної у нього інформації квартира АДРЕСА_1, що є зареєстрованим місцем проживання третьої особи, є обєктом сумісної власності подружжя і була придбана відповідачем і третьою особою в період зареєстрованого шлюбу. Третя особа надавала згоду на отримання позики, тобто, позика була отримала в інтересах родини і фактично є зобовязанням подружжя. У звязку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання вже майже на шість місяців, не здійснює ніяких дій щодо повернення позики, не звертався з пропозицією про повернення коштів частинами або з іншими діями, які б засвідчили намір відповідача повернути кошти, позивач вважає, що існують усі підстави вважати, що відповідач намагається уникнути обовязку, щодо повернення боргу і відповідно при відсутності забезпечення виконання рішення суду буде неможливим.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.
Пунктом 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
До видів забезпечення позову, передбачених ст. 150 ЦПК України віднесено заборону вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.
Згідно п. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як розяснено в п. п. 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Заявник при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову на підтвердження своїх вимог не надає доказів у вигляді актуальної інформації щодо власника (власників) нежитлового приміщення на момент звернення до суду та доказів неможливості отримати актуальну інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна самостійно. Надане до суду клопотання про отримання інформації про власників квартири АДРЕСА_1 може бути лише розглянуто в судовому засіданні.
Також, не зрозумілим є обґрунтування заявника щодо накладення арешту на всю квартиру, а не її відповідної частини.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою та безпідставною, у звязку з чим не знаходить підстави для її задоволення.
Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики- відмовити.
Ухвала набирає законної сили після підписання її суддею, підписана без проголошення.

Ухвала відповідно до Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України 2147-VIII 03.10.2017, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом пятнадцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя Н.М. Токарєва