РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/1339/19

02.12.19

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Сєчка В.Л.

з участю секретаря Паращенко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася в суд з позовом до Сокілецької сільської ради про встановити факту належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ВН б/н, зареєстрований 12.05.1998 за №448 та визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ВН б/н, зареєстрований 12.05.1998 року за №448.

Свої вимоги мотивуває тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати, ОСОБА_2 . Вона є спадкоємцем на вказане спадкове майно за законом. Спадщину вона фактично прийняла та розпорядилась майном померлої. Однак, належним чином оформити спадщину не може у зв`язку з розбіжностями в написанні ідентифікаційних даних матері та відсутності оригіналів правовстановлюючих документів га земельну ділянку, оскільки на території Сокілецької сільської ради на ім`я її матері ОСОБА_2 12.05. 1998 за №448 зареєстрований державний акт серія ВН б/н на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак в документах не вірно вказано ініціали матері, а саме помилково вказано по батькові « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 ». У свідоцтві про смерть правильним написання є ОСОБА_2 .

Держгеокадастр у Вінницькій області листом від 26.02.2019 повідомив її, що державний акт на право приватної власності на землю на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сокілецької сільської ради серія ВН б/н на ім`я ОСОБА_2 зареєстрований 12.05.1998 р., за №448, у зв`язку зі смертю власника не видавався, з 01.01.2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку та їх дублікати не видаються.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути у її відсутності.

Представник відповідача Сокілецької сільської ради в судове засідання не з`явився. Подав суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу у його відсутності.

З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні позову .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті ОСОБА_2 залишилась земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області .

Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач прийняла , як спадкоємиць першої черги за законом, відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (що діяв на час відкриття спадщини), яким визначалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців від дня відкриття спадщини, оскільки позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном в шестимісячний строк після смерті матері, що підтверджено відповідною довідкою сільської ради, ОСОБА_1 вважається такою, що спадщину прийняла.

Згідно до свідоцтва про смерть та свідоцтва про народження позивача правильним написання по батькові ОСОБА_2 . Як вбачається зі списку членів КСП «Сигнал» Козятинського району Вінницької області, що мають право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) .

Відповідно до листів відділу у Козятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_2 набула право на земельну частку (пай). Державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сокілецької сільської ради на ім`я ОСОБА_2 зареєстрований 12.05.1998 за №448 , але у зв`язку зі смертю власника не видавався. З 01.01.2013 державні акти на право власності на земельну ділянку та їх дублікати не видаються .

Згідно з ч.2 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частиною 2 абзацу 2 ст.373 ЦК України встановлено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.22 Земельного Кодексу України (1990 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Згідно з ч.1 ст.23 Земельного Кодексу України (1990 року ) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини, поділяються на юридично значущі та юридично байдужі, з якими пов`язують виникнення будь-яких юридичних наслідків.

Згідно частини 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Однак, не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі або в силу якихось особливих властивостей, а внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі.

Як роз`яснено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Особа, право якої порушено, може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Згідно ч.2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення;примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення;припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спосіб захисту права, вказаний позивачем - встановлення факту належності на праві приватної власності земельної ділянки, - не передбачений ст. 16 ЦК України.

Також позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Дана вимога являється похідної вимогою від встановлення факту належності на праві власності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст.ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1. ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України, що узгоджується з правовою позицією ВСУ викладеною постановою у справі № 6-318цс15 від 24.06.2015 ,6-1622цс15 від 07.10.2015 .

Аналізуючи норми права з доказами наданими сторонами, суд проходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.16, 328 ЦК України, ч.1 ст.22, ч.1 ст. 23 Земельного Кодексу України (1990 року) , ст.ст. 259,263-265 ,293 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Сокілецької сільської ради про встановлення факту належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області , що належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ВН б/н, зареєстрованого 12.05.1998 за №448.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Сокілецької сільської ради про визнання в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області , що належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ВН б/н, зареєстрованого 12.05.1998 за №448 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: Сокілецька сільська рада, адреса: вул. Котляревського,2,корпус А с. Сокілець Козятинського району Вінницької області , .

Повне судове рішення складене 02.12.2019.

Суддя - підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Секретар

Дата документу 02.12.19