Провадження № 2/591/2669/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 грудня 2019 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого - судді Шелєхової Г.В.
за участю секретаря судового засідання - Бондар С.М.
Позивач ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 5 квітня 2014 року у розмірі 51 641,78 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що між сторонами був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., які останній зобов`язувався повернути кошти за першою вимогою. 7 травня 2019 року позивач направив відповідачу лист-вимогу повернути грошові кошти отриманих за позикою протягом 3 календарних днів з моменту отримання (08 травня 2019 року). Однак, до цього часу, кошти не повернуті.
Від позивача надійшла заява про слухання справи в його відсутність, підтримання позову, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 липня 2019 року справу передано до Зарічного районного суду м. Суми за підсудністю.
Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 серпня 2019 року у в даній справі відкрите провадження та справа призначена до розгляду на 8 жовтня 2019 року.
Протокольною ухвалою головуючого від 8 жовтня 2019 року відкладено розгляд справи до 3 грудня 2019 року, у зв`язку з відсутністю доказів сповіщення відповідача.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що 5 квітня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу 50 000,00 грн., які останній зобов`язувався повернути на першу вимогу, що підтверджується копією розписки (а.с.7).
7 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з письмовим листом-вимогою, про повернення грошових коштів, отриманих ОСОБА_2 за борговою розпискою від 5 квітня 2014 року протягом 3 календарних днів з моменту отримання листа (а.с.8).
Як вбачається із роздруківки з сайту Укрпошти, повідомлення вручене відповідачу 8 травня 2019 року (а.с.12).
Відповідач у встановлений термін (та на час розгляду справи - також) позику не повернув.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до частин першої і третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отже, письмова розписка є належним доказом, що свідчить про укладення сторонами договору позики. Безгрошовість договору може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами.
За своєю юридичною природою договір позики є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначаються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до розрахунку, сума процентів за користування коштами становить 1 102,74 грн., сума інфляційних збитків за період прострочення - 350,00 грн., 3% річних - 189,04 грн.
Таким чином судом встановлено, що право позивача порушене, відповідач належним чином не виконав умови договору, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 51 641 грн. 78 коп. та 768 гривні 40 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити рішення безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 03 грудня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Г.В.Шелєхова