Справа № 212/8159/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Власенко М.Д.

за участі секретаря судового засідання - Борух Ю.К.,

позивачки - ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконкому Покровської районної у місті ради, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Жовтень-12» про визнання права власності на житлове приміщення в житлово-будівельному кооперативі в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що їх мати ОСОБА_4 була членом ЖБК «Жовтень12» на підставі рішення Криворізької міської Ради народних депутатів м. Кривого Рогу від 31.10.1986 року за № 345. Повна вартість квартири складала 8106 крб. 00 коп. станом на 1992 рік. Згідно довідки ЖБК «Жовтень 12» вартість двокімнатної квартири за АДРЕСА_1 , загальною площею 49,0 кв.м виплачена в повному обсязі. Згідно звіту незалежної оцінки майна вартість квартири становить 71 000 грн. Після закінчення будівництва будинку у 1989 році їх матері був виданий ордер на житлове приміщення за НОМЕР_1 на вселення у вищевказану квартиру з членами сім'ї : чоловіком ОСОБА_6, донькою ОСОБА_7 (зміна прізвища на ОСОБА_1 у зв'язку із реєстрацією шлюбу), які були зареєстровані та проживали в ній. Виплативши грошовий пай в повному обсязі їх батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вважали себе власниками квартири, користувались та розпоряджались нею. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мати позивачів - ОСОБА_4. Після її смерті в спірній квартирі залишились проживати позивачі та їх батько ОСОБА_6, який також помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Звернувшись до нотаріуса із заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків, позивачі отримали відмову у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Ухвалою суду від 29.10.2018 р. позовну заяву залишено без руху, вимоги якої виконані позивачами, 15.11.2018 року надано до суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 16.11.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.01.2019 р. підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду, витребувано з Другої криворізької державної нотаріальної контори спадкові справи, а також інформацію про власників квартири з КП ДОР «Криворізьке БТІ».

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Представник відповідача - виконкому Покровської районної у місті ради надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, а також просив постановити рішення відповідно до вимог чинного законодавства .

Представник третьої особи - ЖБК «Жовтень - 12» також надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю, проти позову не заперечували.

Вислухавши в судовому засіданні позивачів, дослідивши надані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (зміна прізвища з ОСОБА_2 у зв'язку із укладенням шлюбу) ОСОБА_8, народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 28).

Рішенням Криворізької міської Ради народних депутатів м. Кривого Рогу від 31.10.1986 року № 345 утворено житлово-будівельний кооператив «Жовтень -12» на 72 родини, житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.22).

Рішенням Криворізької міської Ради народних депутатів м. Кривого Рогу від 03.04.1989 року ОСОБА_4 видано Ордер на житлове приміщення НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, склад сім'ї: чоловік ОСОБА_6 та донька ОСОБА_7 ( а.с.22-23).

18 лютого 1990 року народився ОСОБА_2, його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 27), якого було зареєстровано разом з батьками у квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2, мати позивачів - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.34), на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, де також були зареєстровані на момент її смерті члени сім'ї - чоловік ОСОБА_6, син ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1

ОСОБА_4, за життя була членом житлово-будівельного кооперативу «Жовтень-12», згідно рішення № 115 від 31.03.1989 року Жовтневого РВК м. Кривого Рогу з 01.04.1989 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року, пайові внески за квартиру АДРЕСА_1 сплачені нею в повному обсязі, вартість квартири складала 8106,06 руб., останній внесок зроблено в 1992 році, на підтвердження чого позивачами надано довідки ЖБК «Жовтень-12» (а.с.38,39,43).

Згідно матеріалів спадкової справи, після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до Другої Криворізької державної нотаріальної контори звернувся її чоловік - ОСОБА_6 від імені також свої неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 року чоловіку померлої - ОСОБА_6, доньці - ОСОБА_7 та неповнолітньому сину - ОСОБА_2 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, спадкоємцями майна, а саме 42 простих іменних акцій ВАТ «Новоолександрівський завод» номіналом 10,50 грн. з незалежними дивідендами, що належали померлій.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер батько позивачів - ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3. ( а.с.35), який на момент своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, де також були зареєстровані на момент його смерті члени сім'ї - син ОСОБА_2, донька ОСОБА_1 та онука - ОСОБА_10 (а.с. 36).

Згідно матеріалів спадкової справи, після смерті батька - ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О. із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого - ОСОБА_6 Позивачка ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась, але на момент смерті батька була зареєстрована та проживала з ним за однією адресою. Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 не видавалось.

23 травня 2018 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори для оформлення Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_7 року матері - ОСОБА_4, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_11 від 23.05.2018 року відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.10-11).

Згідно ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час сплати матір'ю позивачів - ОСОБА_4 пайового внеску, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому у користування, набуває права власності на це майно.

Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Згідно п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 р. №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи»; (з подальшими змінами та доповненнями), член житлово будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд.

Як роз'яснено п.п.б) п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», слід враховувати, що при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4, будучи членом житлово-будівельного кооперативу, за життя виплатила в повному обсязі пайові внески, останній було сплачено в 1992 році, а отже набула право власності на квартиру АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції станом на момент смерті ОСОБА_4.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки

(усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР, діти померлої ОСОБА_4 мали право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки на момент смерті матері були неповнолітніми.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як встановлено судом з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4, її чоловік ОСОБА_6 звернувся у встановлений строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, від себе та від імені своїх неповнолітніх дітей, а отже є таким, що прийняв спадщину разом із позивачами, відповідно до вимог закону у рівних частинах, що становило по 1/6 частині квартири кожний.

Відповідно до вимог ст. 1276 ЦК України (в редакції станом на момент смерті ОСОБА_6.),, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, станом на момент смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 року разом з ним у квартирі АДРЕСА_1 постійно проживали та були зареєстровані його донька - ОСОБА_1, син - ОСОБА_2 та онука - ОСОБА_12 (а.с.36).

Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6, із заявою про прийняття спадщини звернувся його син - ОСОБА_2, донька - ОСОБА_1 не заявляла про відмову від спадщини, а отже позивачі є такими, що прийняли спадщину після смерті батька відповідно до вимог закону.

Відповідно до вимог ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Таким чином, на момент смерті батька - ОСОБА_6 йому належало 2/3 частини квартири, яку успадкували його діти в рівних частинах, будучи також спадкоємцями по 1/6 частині кожний, після смерті своєї матері ОСОБА_4 Отже, позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1, з урахуванням частини батька відповідно до спадкової трансмісії, належать по Ѕ частині квартири, виходячи з розрахунку: 1/6 частини квартири, що залишилась після смерті матері, а також половина від 2/3 частини квартири, що залишилась після смерті батька, тобто 1/3 частина, що в цілому дорівнює Ѕ частині кожного.

Як встановлено судом з інформації, наданої КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» станом на 07 лютого 2019 року відсутня інформація щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.103).

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, з метою захисту порушених майнових прав та інтересів позивачів, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнавши за позивачами право власності на квартиру АДРЕСА_1 по Ѕ частині за кожним.

Керуючись ст.ст. 321, 384, 1276, 1261, 1268 ЦК України, ст.549,535,529 ЦК УРСР, ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Виконкому Покровської районної у місті ради, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Жовтень-12» про визнання права власності на житлове приміщення в житлово-будівельному кооперативі в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на Ѕ частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею 27,25 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а також після смерті батька - ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на Ѕ частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею 27,25 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а також після смерті батька - ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено та підписано 25 березня 2019 року.

Суддя М.Д. Власенко