У х в а л а

04 березня 2019 року

м. Київ

справа № 755/231/17

провадження № 61-3641 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нікчемним договорів позики,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду у лютому 2019 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення заявник просить поновити строк, вказує на те, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року ним отримано лише 16 січня 2019 року, однак відсутні докази на підтвердження зазначених обставин.

Таким чином, заявнику необхідно надати докази на підтвердження підстав пропуску цього строку.

Заявник протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку, з наданням відповідних доказів, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, всупереч пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додано документ про сплату судового збору, який сплачено не в повному розмірі.

При пред'явленні зустрічного позову було заявлено дві немайнові вимоги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на нень подання позову визначено в розмірі 1 600 грн.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за дві вимоги немайнового характеру, тобто 2 560 грн (640х2х200%).

Заявником сплачено лише 1 408 грн, тобто йому необхідно доплатити судовий збір у розмірі - 1 152 грн (2 560 грн-1 408 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 29 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик