Справа №731/498/19
Провадження №2/731/189/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 грудня 2019 року Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі судді Семенченка О.М.,

з участю секретаря Чичоти В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису цивільну справу за позовом заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури Дятла В.С. в інтересах держави в особі комунально-профілактичного закладу «Варвинська центральна районна лікарня» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2019 року заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури Дятел В.С., діючи в інтересах держави в особі комунально-профілактичного закладу «Варвинська центральна районна лікарня», звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 2 775 грн. 91 коп., а також судові витрати понесені позивачем.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 серпня 2018 року ОСОБА_1 , керуючи вантажним автомобілем марки ГАЗ 33021, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в смт Варва по вул. Шевченка, проявивши неуважність та не врахувавши дорожньої обстановки, здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21013-13, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . По даному факту 10 серпня 2018 року було відкрите кримінальне провадження № 0000129. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_2 отримав ушкодження середнього ступеня тяжкості та був доставлений до КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ», де з 10 серпня 2018 року по 23 серпня 2018 року перебував на лікуванні. У результаті чого, на лікування потерпілого від кримінального правопорушення державою було затрачено кошти у сумі 2 775 грн. 91 коп.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 вересня 2019 року по справі № 731/377/19, ОСОБА_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності звільнено у зв`язку з його примиренням з потерпілим.

В судове засідання прокурор Волошина Л. П . не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник комунального лікувально-профілактичного закладу «Варвинська центральна районна лікарня» будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився (а.с. 30).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації місця проживання та місця фактичного проживання, проте оскільки відповідач поштові конверти не отримав, суд керуючись п. 11 ст. 128 ЦПК України розмістив оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України щодо його виклику в судове засідання (а.с. 33). У зв`язку з цим, слід вважати, що відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 вересня 2019 року, 10 серпня 2018 року ОСОБА_1 , керуючи вантажним автомобілем марки ГАЗ 33021, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в смт Варва по вул. Шевченка поблизу будинку №81, проявивши неуважність та не врахувавши дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21013-13, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок чого, потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому 6-го ребра справа по передньо-паховій лінії, гемартрозу правого колінного суглобу, забійної рани верхньої повіки лівого ока, садна ліктьових та колінних суглобів. Зазначені тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 381 від 30 листопада 2018 року, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня.

Органом досудового розслідування, в межах кримінального провадження № 0000129, дії ОСОБА_1 кваліфікувались, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 вересня 2019 року ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження № 0000129 від 10 серпня 2018 року відносно ОСОБА_1 - закрито. 3 жовтня 2019 року зазначена ухвала набрала законної сили (а.с. 15-17).

Як вбачається з довідки комунального лікувально-профілактичного закладу «Варвинська центральна районна лікарня» № 1043 від 2 серпня 2019 року, ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в період часу з 10 серпня 2018 року по 23 серпня 2018 рік (а.с. 18).

На лікування ОСОБА_2 закладом охорони здоров`я понесені витрати у сумі 2 775 грн. 91 коп., що підтверджуються довідкою вартості ліжко-дня у хірургічному відділенні КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» (а.с. 19).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як передбачає ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до п. 3 Постанови № 11 Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з`ясувавши всі обставини по справі, зважаючи на те, що вина відповідача у заподіянні потерпілому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень є доведеною та доказуванню не підлягає, а позивачем підтверджені витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, що не було спростовано відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Оскільки згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 141, 247, 263, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури Дятла В.С. в інтересах держави в особі комунально-профілактичного закладу «Варвинська центральна районна лікарня» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомий (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь місцевого бюджету (р/р НОМЕР_3 в ГУДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, ) витрати, понесені Комунальним лікувально-профілактичним закладом «Варвинська центральна районна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, у розмірі 2 775 (дві тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 91 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судові витрати в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівської апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Семенченко