Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2019 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 50000,00 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що слідчим СВ Черкаського районного відділення поліції ГУНП у Черкаській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за фактом нанесення ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Згідно матеріалів кримінального провадження та фактичних обставин справи 22 листопада 2015 року близько 15.00 годин відповідач, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних стосунків з позивачем, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область лівої скроні, від якого позивач впав на землю, та близько десяти ударів кулаками обох рук в обличчя, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді - крововиливів та саден обличчя, травматичний набряк м`яких тканин голови, крововилив лівої вушної раковини, крововиливи та травматичний набряк м`яких тканин грудної клітки зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/429 від 31.03.2017 р. відноситься до легких тілесних ушкоджень. Зазначений факт підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. Під час розслідування кримінального провадження відповідач відмовився відшкодовувати, завдану ним шкоду. Згідно вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 20.02.2019 р. відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та наведені вище факти наведені у вказаному вироці.

Внаслідок побиття відповідачем, позивачу були спричинені тілесні ушкодження, в результаті чого останній зазнав фізичний біль, душевні страждання, які виразились в тому, що відповідач наносив тілесні ушкодження позивачу в присутності сторонніх осіб, збивши його з ніг, чим принизив честь і гідність позивача.

Окрім цього, відповідач свою вину щодо вчинення ним кримінального правопорушення визнав частково, ухиляється від добровільного відшкодування нанесеної ним моральної шкоди, що не відповідає загальним нормам моралі суспільства. У сукупності всі зазначені факти завдали позивачу значних душевних переживань та страждань. Враховуючи ступінь вини відповідача, характер вчиненого діяння та заподіяння шкоди у вигляді спричинення фізичного болю, душевних переживань, страждань та приниження честі і гідності вважає розумним, виваженим та справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представником до суду подано заяву про слухання справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду відзив на позовну заяву, у якому не визнав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що винним у нанесенні легких тілесних ушкоджень позивачу себе не вважає, але прокурор у судовому засіданні при розгляді кримінальної справи просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченнм строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, позивач цивільний позов у рамках кримінального провадження не заявляв, ухвалою суду його звільнено від покарання, тому вирок він не оскаржував. Зазначав, що позивач тривалий час ніде не працює, зловживає спиртними напоями, не підтримує нормальних зв`язків з оточуючими, тому для нього не зрозуміло у чому полягає приниження честі, гідності, престижу та ділової репутації позивача. Також вказав, що він на даний час не працює, постійно хворіє, живе за рахунок присадибного підсобного господарства.

Врахувавши відзив на позовну заяву відповідача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Так, вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2019 року встановлено, що 22 листопада 2015 року близько 15.00 годин відповідач, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних стосунків з позивачем, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область лівої скроні, від якого позивач впав на землю, та близько десяти ударів кулаками обох рук в обличчя, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді - крововиливів та саден обличчя, травматичний набряк м`яких тканин голови, крововилив лівої вушної раковини, крововиливи та травматичний набряк м`яких тканин грудної клітки зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/429 від 31.03.2017 р. відноситься до легких тілесних ушкоджень. Вказаним вироком суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді 150 годин громадських робіт. У відповідності до ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Вирок набрав законної сили 23.03.2019 року.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_1 цивільний позов в кримінальному провадженні не заявляв.

В силу ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Позивач в позовній заяві просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ч.1 ст.77 ЦПК України вказує на те, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що закріплені в п.п.3,9 постанови від 31 березня 1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

В зв`язку з отриманням легких тілесних ушкоджень позивачем, що є наслідком вчинення кримінального правопорушення відповідачем, він зазнав душевних страждань та переживань, був змушений змінити свій звичний ритм життя та відмовитись від за планових справ, тому заподіяння з вини відповідача моральної шкоди, на думку суду, повністю знайшло своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Разом з тим, позивач не довів суду наявності моральної шкоди в заявленому обсязі, так як будь-які докази спричинення відповідачем моральної шкоди в заявленому розмірі у справі відсутні.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.1167 ЦК України, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, оскільки визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість страждань позивача, стан його здоров`я, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках та вважає за необхідне визначити розмір компенсації моральної шкоди у сумі 15000,00 грн.

Крім того, суд керується вимогами розумності і справедливості відшкодування та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача зазначену вище суму в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позивач при подачі вказаного позову до суду був звільненний від сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, тому на підставі ст. 141 ЦПК України вказану суму судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 76, 77, 81, 82, 141 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.23, 280, 1167, 1177, роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що закріплені в п.п.3,9 постанови від 31 березня 1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , 15000 (п`ятнадцять тисяч ) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Морозов