БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1884/16-ц
Провадження № 2/497/5/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретарів - Ковтун О.І., Сітченка М.М.,

позивача - ОСОБА_2

представників позивача - ОСОБА_38., ОСОБА_1.,

третьої особи - ОСОБА_3.,

представників третьої особи - ОСОБА_39., ОСОБА_40.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Владичень» (надалі СВК «Владичень»), третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправними рішень загальних зборів: від 12.03.2011 року (протокол №3), від 12.11.2014 року (протокол №1), від 14.11.2014 року (протокол №2), від 12.10.2016 року (номер протоколу невідомий),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (т.1 а.с.1-11), який згодом уточнив (т.1 а.с.63-67), та просить постановити рішення, яким:

1.Визнати причину пропуску процесуального строку на звернення до суду поважною та поновити строк звернення до суду із зазначеним позовом;

3.Визнати протиправним і скасувати рішення загальних зборів членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Владичень», оформлене протоколом №3 від 12.03.2011 року, яким виключені зі складу засновників (учасників) кооперативу ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

4. Визнати недійсними затвердження статуту СВК «Владичень» в новій редакції прийнятим рішенням (протоколом № 3) загальних зборів членів СВК «Владичень» від 11 березня 2011 року;

4.1 Визнати недійсним реєстрацію статуту СВК «Владичень», який зареєстровано 25.06.2012 року за № 6000339 та затверджено протоколом № 1 загальних зборів СВК «Владичень» від 11.03.2011 року;

5.Визнати недійсним рішення (протокол № 3) загальних зборів СВК «Владичень» від 11 березня 2011 року про включення до складу засновників (учасників) СВК «Владичень» ОСОБА_41;

5.1 Визнати недійсним рішення (протоколом №1) загальних зборів СВК «Владичень» від 12.11.2014 року Про внесення змін до статуту СВК «Владичень»;

5.2 Визнати недійсним рішення загальних зборів СВК «Владичень» «Про правомірність рішень, прийнятих на зборах членів СВК «Владичень» 12.11.2014 року, оформленого протоколом № 2 загальних зборів членів СВК «Владичень» від 14.11.2014 року;

5.3 Визнати недійсним рішення загальних зборів СВК «Владичень» від 12.10.2016 року на яких був прийнятий засновником ОСОБА_12 , а інші засновки виведені зі складу засновників;

6. Скасувати реєстраційні дії щодо юридичної особи Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Владичень», які внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців після реєстраційних дій: державна реєстрація Статуту сільськогосподарського виробничого кооперативу «Владичень» у новій редакції від 25.06.2012 року, запис №1 000339;

6.1 Скасувати реєстраційні дії щодо юридичної особи СВК «Владичень» (), які внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців після реєстраційних дій: - державна реєстрація засновника СВК «Владичень» - ОСОБА_42;

7. Встановити порядок виконання цього рішення, зазначивши в резолютивній частині рішення, що дане рішення є підставою для внесення відомостей до ЄДРПОУ про включення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_2 до складу учасників СВК «Владичень»; для скасування змін до Статуту СВК «Владичень» та підставою для виключення ОСОБА_14 зі складу учасників СВК «Владичень», а також для внесення відомостей до ЄДРПОУ про виключення ОСОБА_12 зі складу засновника СВК «Владичень».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що:

Установчими зборами засновників СВК «Владичень» у складі ОСОБА_3, ОСОБА_28, ОСОБА_43 , ОСОБА_44, ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які відбулися 26.02.2000 року, відповідно до протоколу зборів № 1 від 26.02.2000, прийнято рішення про заснування Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Владичень» та затверджено Статут СВК «Владичень», який 03.03.2000 року зареєстрований в реєстрі суб`єктів підприємницької діяльності за № 04057103Ю0010081 головою Болградської райдержадміністрації, відповідно до законодавства України, яке діяло на той час.

Відповідно до п. 1.2 Статуту в редакції від 03.03.2000 року засновниками кооперативу є громадяни України, які перелічені у додатку до цього статуту, що є його невіддільною частиною.

12.06.2006 року відомості про СВК «Владичень» включено до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу та зроблено відповідний запис №1 000339. Вказана інформація підтверджується витягом з ЄДРФОПО та підтверджується матеріалами реєстраційної справи, юридичної особи СВК «Владичень», що зберігається в Болградській районній державній адміністрації Одеської області.

Позивач зазначає, що лише на початку липня 2016 року йому стало відомо про виключення із складу засновників кооперативу його та інших засновників, та відразу з цього приводу він звернувся в порядку ст.214 КПК України до Ізмаїльської місцевої прокуратури з заявою про внесення відомостей в ЄРДР. Вже на початку вересня 2011 року, в прокуратурі йому, позивачу стало відомо про проведення загальних зборів членів СВК «Владичень» 11.03.2011 року саме в м. Болград (протокол №3), хоча мали б бути проведені в с .Владичень Болградського району за місцем проживання більшої частини членів СВК. На зборах були присутні всього 40 з 43 членів кооперативу. Відповідно до протоколу № 3 Загальних зборів СВК «Владичень» було прийнято рішення про виключення зі складу засновників Кооперативу наступних осіб: ОСОБА_45 , ОСОБА_10 - у зв`язку зі смертю, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у зв`язку з припиненням трудової діяльності в СВК «Владичень». Цим же протоколом затверджено Статут СВК «Владичень» у новій редакції, вже без вказаних осіб. На підставі цього протоколу 25.06.2012 року державним реєстратором проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи СВК «Владичень», зроблено запис №1 000339.

Однак, на думку позивача дане рішення є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки в протоколі оскаржуваного рішення зазначено, що присутні 40 з 43 членів кооперативу, однак на зборах не був присутній позивач та інші дев`ять засновників, двоє з яких померли. Отже, відсутніми були як мінімум 7 з 43 членів. В протоколі взагалі не наведено перелік присутніх осіб. Зазначена лише загальна кількість присутніх. При цьому, незрозуміло чи це були члени кооперативу, які мають право голосу, чи це були асоційовані члени, які мають право лише дорадчого голосу. А ні він, позивач, а ні інші засновники СВК «Владичень» не були обізнані про дату та місце проведення зборів, порядок денний.

Позивач звертав увагу на те, що в ЄДРПОУ з моменту реорганізації КСП «Владичень» до моменту прийняття оскаржуваного рішення не вносились відомості про інших учасників СВК «Владичень», які мають право голосу окрім засновників СВК «Владичень». Так, лише оскаржуваним рішенням до складу засновників СВК «Владичень» була включена ОСОБА_14 Тому невідомо ким були вказані в протоколі 40 осіб, які голосували за виключення позивачів з СВ «Владичень», при тому, що згідно з відомостями з ЄДРПОУ на момент прийняття оскаржуваного рішення до складу учасників СВК «Владичень», які мають право голосу входили лише 11 осіб.

На думку позивача, даним рішенням порушені його права як засновника, та інших засновників, які підлягають захисту в судовому порядку.

Провадження по справі було відкрито 30.09.2016 року та призначено попереднє судове засідання на 27.10.2016 року (т.1 а.с.42).

Ухвалою суду від 30.09.2016 року задоволено клопотання позивача про забезпечення доказів (а.с.45), та тоді ж вжито заходи забезпечення позову (т.1 а.с.46).

26.10.2016 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог (т.1 а.с.63-67).

Тоді ж позивачем подано клопотання про додаткове витребування доказів (т.1 а.с.69-71), клопотання про виклик і допит свідків (т.1 а.с.74-75), та заяву про вжиття заходів забезпечення позову (т.1 а.с.72-73).

Ухвалами суду від 27.10.2016 року клопотання позивача задоволені, вжито заходи забезпечення позову (т.1 а.с.77), вжито заходи забезпечення доказів (т.1 а.с.76).

30.11.2016 року в попередньому засіданні оголошено перерву за клопотанням представника позивача (т.1 а.с.96), та не виконанням ухвали суду про забезпечення доказів.

11 січня 2017 року проведення попереднього засідання було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці т.1 а.с.111).

Лише 06.02.2017 року було закінчено попередній розгляд та призначено справу до судового розгляду (т.1 а.с.130).

21.03.2017 року судовий розгляд відкладено у зв`язку з неявкою відповідачів та повторно призначено на 20.04.2017 року о 13:00 годині (т.1 а.с.151).

Ухвалою суду від 20.04.2017 року явку третьої особи ОСОБА_3 було визнано обов`язковою(а.с.т.1 а.с.175-176). Однак в судове засідання призначене на 15.05.2017 року о 09:00 годині ОСОБА_3 не прибув. До суду надав заяву про неможливість його явки за станом здоров`я, та про відкладення розгляду справи, втім жодних документів на підтвердження його стану здоров`я до заяви не додав у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено на 15.06.2017 року на 09:00 годину.

Також ухвалою від 15.05.2017 року повторне клопотання представника позивача про обов`язкову участь третьої особи задоволено та визнано обов`язковою явку третьої особи ОСОБА_3 у судове засідання (т.1 а.с.190-191).

15.06.2017 року судовий розгляд по справі відкладено та повторно призначено на 10.07.2017 року о 09:00 годині (т.1 а.с.222-223)

Ухвалою від 15.06.2017 року в задоволенні клопотання позивача про виключення з числа сторін по цій справі третьої особи ОСОБА_3 відмовлено (т.1 а.с.217-218).

10.07.2017 року судовий розгляд по справі відкладено у зв`язку з неявкою сторін та призначено на 27.07.2017 року о 09:00 (т.1 а.с.227).

27.07.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку з неявкою позивача по справі та продовження розгляду призначено на 02.10.2017 року. Також клопотання третьої особи та його представників про обов`язкову особисту участь позивача було задоволено. Визнано обов`язковою особисту участь позивача ОСОБА_2 під час розгляду справи за його позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Владичень», третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправними рішень загальних зборів (т.1 а.с.242-243).

02.10.2017 року судовий розгляд по справі відкладено у зв`язку з неявкою позивача та його представника по справі та повторно призначено на 30.10.2017 року о 09:00 годині (т.1 а.с.255).

30.10.2017 року справу знято з розгляду у зв`язку з відпусткою судді та неявкою позивача та його представника у судове засідання та повторно призначено на 22.11.2017 року о 09:00 годині (т.1 а.с.267).

03 листопада 2017 року до участі у розгляді справи вступив інший представник позивача ОСОБА_18 на підставі довіреності від 30.10.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. (т.2 а.с.8, 9).

22.11.2017 року справу знято з розгляду у зв`язку з відпусткою судді та неявкою позивача та його представника у судове засідання та повторно призначено на 21.12.2017 року о 09:00 годині (т.2 а.с.14).

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Водночас, згідно п.п.22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

Згідно ж усталеної прецедентної практики ЄСПЛ закон повинен бути прогнозованим для учасників провадження.

На підставі ухвали суду від 21.12.2017 року суд продовжив розгляд цієї справи за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині у якій вони не встановлюють нових обов`язків, скасовують чи звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи обмежують їх використання (т.2 а.с.23-24).

21.12.2017 року у судовому розгляді по справі оголошено перерву у зв`язку з клопотанням представника третьої особи та продовження розгляду призначено на 25.01.2018 року о 13:00 годині (т.2 а.с.40).

25.01.2018 року у судовому засідання по справі оголошено перерву у зв`язку з неявкою позивача та його представника до 27.02.2018 року до 10:00 години (т.2 а.с.42).

27.02.2018 року в судовому розгляді продовжено перерву на підставі клопотання представника позивача до 26.03.2018 року о 14:00 годині (т.2 а.с.61).

26.03.2018 року у судовому засідання по справі оголошено перерву у зв`язку з клопотанням представника третьої особи до 26.04.2018 року до 09:00 години (т.2,а.с.64).

26.04.2018 року у судовому засіданні по справі оголошено перерву до 29.05.2018 року до 11:00 години (т.2 а.с.70).

Ухвалою суду від 29.05.2018 року клопотання третьої особи ОСОБА_3 та його представників про вжиття заходів забезпечення доказів задоволено та оголошено перерву в судовому засіданні до 09:00 години 23 липня 2018 року (т.2 а.с.73-74).

23.07.2018 року в судовому розгляді по справі продовжено перерву у зв`язку з неявкою позивача та його представника, а також ненадходженням відповіді від ГУНП України в Одеській області до 21.08.2018 року до 09:00 години (т.2 а.с.99).

21.08.2018 року - продовжено перерву у зв`язку з невиконанням ухвали суду про забезпечення доказів та ненаданням ГУНП України в Одеській області документів, до 04.10.2018 року до 09:00 години (т.2 а.с.111).

04.10.2018 року - продовжено перерву у зв`язку з клопотаннями сторін по справі до 21.11.2018 року до 10:00 години (т.2 а.с.122).

21.11.2018 року - перерва у зв`язку з клопотанням представника позивача по справі про ознайомлення з матеріалами справи з метою подальшого уточнення позовних вимог, до 19.12.2018 року до 13:00 години (т.2 а.с.136).

19.12.2018 року - продовжено перерву на підставі клопотання представника третьої особи до 31.01.2019 року до 10:00 години (т.2 а.с.144).

31.01.2019 року в судовому розгляді по справі продовжено перерву у зв`язку з клопотанням представника третьої особи до 14.03.2019 року до 10:00 години (т.2 а.с.151).

Позивач будучи присутнім лише в декількох судових засіданнях підтримав свої позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Надав пояснення з підстав зазначених в позові. Стверджував, що він особисто не був повідомлений про проведення загальних зборів членів СВК «Владичень», як і інші засновники СВК, які були проведені 11.03.2011 року, та не приймав участі, не знав прядку денного. Втім на даних зборах, які проводилися чомусь в м.Болград, як зазначено в протоколі, хоча більшість членів СВК «Владичень» проживали в с.Владичень Болградського району Одеської області, вирішувалось питання і було прийнято рішення про виключення зі складу засновників кооперативу таких осіб: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . - у зв 'язку зі смертю, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і його, ОСОБА_2 - у зв`язку з припиненням трудової діяльності в СВК «Владичень». Тоді ж було затверджено статут СВК «Владичень» в новій редакції, вже без перелічених осіб.

На думку позивача, протокол №3 зазначених зборів від 11.03.2011 року є недійсним, незаконним та підлягає скасуванню, а його права та права інших співзасновників підлягають захисту.

Так, в 2000 році на загальних зборах колгоспників було обрано засновників кооперативу та створено кооператив. Та саме їм, засновникам люди довірили керівництво кооперативом, та вирішення усіх виробничих питань, а також питань щодо розподілу прибутків. Однак, все керівництво кооперативом було зосереджено в руках однієї лише людини, ОСОБА_3 усі інші засновники жодних прав не мали.

Також позивач підтвердив, що з 01.09.2004 року він звільнився з СВК «Владичень», тобто припинив трудові відносини, однак залишався бути засновником.

Представники позивача, приймаючи участь у розгляді справи, кожний на своїй стадії підтримали вимоги позивача, та просили задовольнити. Надавали пояснення, кожен окремо на певній стадії розгляду справи щодо правових підстав позову.

Відповідач СВК «Владичень», а ні в особі керівника ОСОБА_12. з12.102016 року, а ні в особі будь-якого іншого представника в судове засідання не прибув. Суд вживав усі можливі заходи для належного сповіщення. Так щоразу на адресу місця розташування СВК «Владичень»: вул. Леніна, 46, с. Владичень, Болградський район, Одеська область, та за місцем реєстрації керівника ОСОБА_12: АДРЕСА_2 (а.с.68) надсилались судові повістки виклики.

Судову повістку на 27.10.2016 року, 11.01.2017 на ім`я СВК «Владичень» отримав колишній керівник ОСОБА_3 (т.1 а.с.50, 51, 108).

Надалі, усі судові повістки поверталися до суду без вручення з відмітками «За закінченням терміну зберігання», «За зазначеною адресою не існує» (т.1 а.с.86-91, 109, 120-125, 136-138, 184, 201, 230, 249-252, 260, 262; т.4 а.с.1-6, 44-46, 53-56, 65-67, 90-93, 106-108, 114-118, 131-134, 139-142, 146-148, 153-154).

Суд також розміщував оголошення про розгляд справи в засобах масової інформації, в газеті «Одеські вісті» (т.1 а.с.58), та газеті «Сумщина» (т.1 а.с.157).

Крім того, судом розміщувались оголошення про виклик до су на офіційній веб-стоінці суду (т.4 а.с.101, 112, 124, 137, 145, 152).

Третя особа ОСОБА_3 заперечував усі доводи позивача, вважав їх безпідставними та надуманими, та такими які не відповідають дійсності. В задоволенні позову просив відмовити. Пояснив, що позивач був відсутній на загальних зборах членів СВК, а тому не може стверджувати, що перед початком зборів не здійснювалась реєстрація присутніх осіб. Письмових доказів позивач на підтвердження своїх доводів не надав. Крім того, усі документи СВК «Владичень» були вилучені слідчим СУ ГУНП в Одеській області і не повернуті, хоча в задоволенні клопотання про арешт вилучених документів слідчому було відмовлено (а.с.140).

Представники третьої особи ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , діючі на підставі довіреності (т.1 а.с.97) також заперечували усі доводи позивача та його представників, наполягали на відмові в задоволенні позовних вимог.

Представник ОСОБА_25 посилалася на вимоги п. 2. ст. 24 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» (в редакції закону від 17.07.2004 року, яка діяла 12.03.2011 року) згідно якого загальні збори проводяться щорічно після закінчення фінансового року. Вони можуть скликатися позачергово за рішенням правління кооперативу або з ініціативи не менше третини членів кооперативу. Правління кооперативу зобов`язане прийняти рішення про скликання загальних зборів і повідомити членів кооперативу про час і місце їх проведення та порядок денний не пізніше ніж за 10 днів. Оголошення про скликання зборів на 09.03.2011 року було розміщено по селі Владичень у всіх найбільш доступних для людей місцях більш чім за 10 днів до зборів. Законом не передбачено повідомлення кожного члена СВК письмово. Позивач знав про проведення зборів та не побажав прийняти в них участь. Саме не побажав, тому що на той момент працював в сусідньому підприємстві та СВК «Владичень» його не цікавив. Про це свідчать записи в трудовій книжці позивача, що досліджувалася, та копія якої є в матеріалах справи. З СВК «Владичень» позивач звільнився за власним бажання ще в 2004 році. У відповідності з п. 1 ст. 10 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» в редакції закону від 17.07.2004 року, членство в кооперативі припиняється у разі: - добровільного виходу з кооперативу; - припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; - виключення у випадках і в порядку, визначеному статутом кооперативу; - несхвалення загальними зборами рішення правління (голови) про прийняття до кооперативу: - втрати членом кооперативу - юридичною особою свого статусу; - смерті члена кооперативу; - реорганізації та ліквідації кооперативу».

Таким чином, по твердженню представника третьої особи, позивач був членом СВК «Владичень» до 2004 року. Після його звільнення з СВК «Владичень» його членство в кооперативі автоматично припинилося. В 2011 році СВК «Владичень» упорядковувало свої статутні документи, тобто свій статут. Кожного року на загальних зборах кооперативу приймалося рішення про виключення з кооперативу та прийняття нових членів до складу кооперативу. Але до березня 2011 року змін до статуту не вносилось. Для реєстрації статуту в новій редакції необхідно було прийняти рішення щодо засновників, відомості про яких були б внесені в реєстр. Тому на порядок денний зборів було винесено питання про виключення засновників з Кооперативу. На підставі цього рішення реєстратор вніс до державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців зміни. Номінальні засновники, які були зазначені в реєстрі засновниками, які і були виключені у подальшому з реєстру на підставі рішення загальних зборів протягом тривалого часу не з`являлися на збори, не були ні засновниками, ні членами СВК «Владичень». А тому позивач знав, що він не є членом СВК «Владичень» з 2004 року, так як був звільнений та виключений з членів кооперативу за його заявою за станом здоров`я.

В Книзі протоколів міститься написаний від руки в оригіналі протокол № 1 від 09.03.2011 року, на якому прийнято рішення про виключення позивача та інших з засновників кооперативу. Тобто збори, на яких було прийняте рішення про виключення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відбулися 09.03.2011 року та були право спроможними приймати таке рішення. Рішення, прийняті на цих зборах цілком законні та не підлягають скасуванню. Однак ці збори відбулися 09.03.2011 року, а не 11.03.2011 року. Позивач не уточнив позовні вимоги, тобто і надалі просив скасувати рішення загальних зборів від 11 березня 2011 №3, якого фактично не існує, але неможливо визнати недійсним того чого не було.

В копії рішення, що подавалася реєстратору для внесення змін була допущена описка в місці проведення зборів м. Болград, так як усі збори СВК «Владичень» завжди проводилися саме в с.Владичень. В даті також описка, оскільки і 09.03.2011 року і 11.03.2011 року проводилися загальні збори, але порядок денний був різний, і рішення приймалися різні.

Щодо позовних вимог щодо визнання недійсним реєстрацію Статуту СВК «Владичень», якій зареєстровано 25.06.2012 року за № 6000339 та затверджено протоколом № 1 загальних зборів СВК «Владичень» від 11.03.2011 року, то загальні збори, на яких було прийняте рішення про виключення позивача зі складу засновників та затверджено статут в новій редакції відбулися. Дата на протоколі та статуті вказані помилково, але ці збори відбулися, рішення прийняті, тому немає сенсу відміняти реєстрацію, яка відбулася в 2012 році, тобто через 7 років після здійснення реєстрації змін.

Щодо позовних вимог про визнання недійсними рішень наступних зборів: реєстрація статуту до рішень цих зборів не має відношення, тому всі ці рішення приймалися загальними зборами. Немає підстав для визнання недійсними наступних рішень загальних зборів від 12.11.2014 року та від 14.11.2014 року.

Представник вважає, що СВК «Владичень» не було порушено вимог закону щодо порядку (процедури) скликання та проведення загальних зборів кооперативу, рішенням зазначених зборів не порушено права і законні інтереси ОСОБА_2 щодо виключення із складу учасників товариства. Повідомлення про місце проведення загальних зборів, а також про порядок денний скеровано ОСОБА_2 , він отримав його. СВК «Владичень» дотримано вимоги щодо повідомлення позивача про час та дату проведення загальних зборів учасників товариства, призначених на 09 березня 2011 року, чим забезпечено його право на участь у загальних зборах; дотримано порядок формування порядку денного загальних зборів учасників товариства, призначених на 09 березня 2011 року, чим забезпечено відповідність вимогам закону та установчим документам під час скликання та проведення загальних зборів товариства. Законно та обґрунтовано прийнято рішення про виключення позивача з числа засновників кооперативу. У повідомленні була наявна інформація про час, місце проведення зборів та інформація про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний).

Окрім того, представник третьої особи звернула увагу суду на те, що протягом майже 6 років, позивач нехтував можливістю дізнатися про стан своїх прав, у зв`язку з чим пропустив строк позовної давності для захисту свого права. При цьому фактично позбавив відповідача можливості належним чином захистити прийняте ним рішення, через те, що більшість доказів правомірності рішення відповідача знищено або не збереглися. Позивач ОСОБА_2 за власним бажанням звільнився з роботи в кооперативі в 2004 році, і з того часу працював в інших підприємствах. З 2004 року по 2006 рік працював в ПП «ОСОБА_46», а потім в інших підприємствах. Ніякої участі в справах СВК «Владичень» ОСОБА_2. з 2004 року не приймав.

Позивачем не надано доказів звернення до СВК «Владичень» за наданням інформації про діяльність кооперативу або докази відмови останнього у їх наданні. Не доведено, що з 2011 року до 2016 року він не міг скористатися правом на отримання інформації через сайт Міністерства юстиції України. Як вбачається з Витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державна реєстрація зміни складу засновників мала місце з 25.06.2012 року, про що позивач мав можливість дізнатися та ознайомитися з цими змінами.

Саме з цих підстав третя особа, та його представники наполягали на відмові в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті за своїм внутрішнім переконанням, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст.1 ЦПК України, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за наступних підстав.

У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.

Судовим розглядом встановлено, що:

25 лютого 2000 року на загальних зборах уповноважених членів КСП «Владичень» Болградського району розглядались питання реорганізації шляхом перетворення КСП «Владичень» в Сільськогосподарський виробничий кооператив «Владичень» (правонаступник), затвердження статуту Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Владичень», обрання голови СВК «Владичень», обрання членів правління СВК «Владичень», та інші, що вбачається з протоколу №3 (т.2 а.с.5-11).

Присутніх осіб було 231 особа, всього уповноважених осіб - 120.

На даних загальних зборах були прийняті рішення (т.2 а.с.9) про реорганізацію Колективного сільськогосподарського підприємства «Владичень» шляхом перетворення в Сільськогосподарський виробничий кооператив «Владичень», затверджено Статут СВК «Владичень» (т.2 а.с.8), обрано головою - ОСОБА_3 . , а також обрано членів правління СВК «Владичень: - ОСОБА_28 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_29 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 .

Тоді ж 25 лютого 2000 року збори уповноважених членів КСП «Владичень» вирішило реорганізувати КСП «Владичень» шляхом перетворення в СВК «Владичень» і виступити засновниками кооперативу наступних членів КСП:ОСОБА_3 , ОСОБА_28 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_29 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 (т.2 а.с.14).

26 лютого 2000 року було проведено збори засновників СВК «Владичень. З тексту протоколу цих зборів вбачається (т.2 а.с.12-13), що присутні засновники кооперативу:ОСОБА_3, ОСОБА_28, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_29 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 затвердили створення СВК «Владичень», після ознайомлення з текстом статуту засновників, прийнято рішення про його затвердження, головою СВК «Владичень» обрано ОСОБА_3 .

З реєстраційної картки суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи вбачається перереєстрація СПК «Владичень» на СВК «Владичень» на підставі рішення загальних зборів з внесенням усіх 11-ти засновників (т.2 а.с.18-19).

03 березня 2000 року Болградською районною державною адміністрацією було видано Свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи СВК «Владичень» (т.2 а.с.97).

Статут СВК «Владичень» був укладений і затверджений 26 лютого 2000 року установчими зборами відповідно до положень Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», протокол №1, та зареєстрований 03.03.2000 року (т.1 а.с.21-28, т2 а.с.54-70).

Згідно п.1.2 засновниками кооперативу є громадяни України, які перелічені у додатку до цього статуту, що є його невіддільною частиною.

Положеннями ст.163 ЦК України визначено, що виробничим кооперативом є добровільне об`єднання громадян на засадах членства для спільної виробничої або іншої господарської діяльності, яка базується на їхній особистій трудовій участі та об`єднанні його членами майнових пайових внесків. Статутом кооперативу та законом може бути передбачено участь у діяльності виробничого кооперативу на засадах членства також інших осіб.

Таким чином, правове положення виробничих кооперативів істотно відрізняється від господарських товариств. Виробничі кооперативи - це передусім об`єднання осіб, а не капіталів. Серед характерних ознак виробничого кооперативу можна виділити:

- добровільне об`єднання на засадах членства переважно фізичних осіб для спільної виробничої або іншої господарської діяльності;

- фізичні особи - члени кооперативу, як правило, зобов`язані брати участь у вигляді особистої праці, надавати матеріальну допомогу (наприклад: приміщення, транспорт або забезпечити фінансування кооперативу). Останні форми участі прийнятні і для члена - юридичної особи;

- серед обов`язків членів - формування пайового фонду кооперативу;

- відповідно до ст. 108 ГК члени кооперативу несуть субсидіарну (додаткову) відповідальність своїм майном у розмірі, не меншому їх пайового внеску, якщо більший розмір відповідальності не передбачений законом або статутом виробничого кооперативу;

- управлінські функції членів кооперативу реалізуються в першу чергу шляхом участі у загальних зборах виробничого кооперативу, де кожен член (незалежно від його майнової чи особистої участі) має один голос.

Метою створення кооперативу є спільна виробнича або інша господарська діяльність.

Згідно ст.1 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» сільськогосподарський виробничий кооператив - юридична особа, утворена шляхом об`єднання фізичних осіб, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, для спільного виробництва продукції сільського, рибного і лісового господарства на засадах обов`язкової трудової участі у процесі виробництва.

Статтею 5 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» визначені загальні умови створення кооперативу.

1. Кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах.

2. Засновниками кооперативу можуть бути громадяни України та юридичні особи, зареєстровані в Україні.

3. Рішення про створення кооперативу приймається його установчими зборами.

4. Чисельність членів кооперативу не може бути меншою ніж три особи.

Тобто даним законом поняття «засновник» визначено лише виключно для реєстрації кооперативу.

В п.4 цієї статті мова йде про членів кооперативу, тобто поняття засновника та члена кооперативу ототожнюються.

Даним Законом чітко визначено принципи діяльності кооперативів (стаття 3). Кооперативи створюються і здійснюють свою діяльність за такими принципами:

-добровільність членства фізичних і юридичних осіб в кооперативі та безперешкодний вихід з нього;

-обов`язкова трудова участь членів у діяльності виробничого кооперативу;

-обов`язкова участь членів у господарській діяльності обслуговуючого кооперативу;

-відкритість і доступність членства для тих, хто визнає статут кооперативу, бажає користуватися послугами цього кооперативу та у разі потреби погоджується брати участь у фінансуванні його на умовах, встановлених статутом кооперативу;

-демократичний характер управління, рівні права у прийнятті рішень за правилом "один член кооперативу - один голос";

-обмеження виплат часток доходу на паї;

-розподіл доходу між членами кооперативу відповідно до їх участі в діяльності кооперативу;

-контроль членів кооперативу за його роботою в порядку, передбаченому статутом цього кооперативу.

Відповідно до ч.2 ст.3 КЗпП України особливості праці членів кооперативів та їх об`єднань, колективних сільськогосподарських підприємств, фермерських господарств, працівників підприємств з іноземними інвестиціями визначаються законодавством та їх статутом.

Як частиною 1 ст. 164 ЦК України визначено, що установчим документом виробничого кооперативу є його статут, що затверджується загальними зборами його членів, так і ст.7 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» - статут кооперативу є основним правовим документом, що регулює його діяльність.

Статтею 5 Статуту СВК «Владичень» визначено порядок та майнові наслідки припинення членства у кооперативі.

Згідно п.5.1. ст.5 Статуту членство у кооперативі припиняється у разі:

- добровільного виходу з кооперативу;

- припинення трудової участі у діяльності кооперативу (крім асоційованих членів кооперативу);

- смерті члена кооперативу …

Пункт 4.7 Статуту встановлює, що у кооперативі допускається асоційоване членство. Асоційованим членом кооперативу може бути будь-яка фізична особа, що досягла 16-ти років, та юридична особа, яка внесла свій пай, а за бажанням і додатковий пай у порядку та розмірі , передбачених для членів кооперативу.

Асоційований член кооперативу має право: брати участь у загальних зборах з правом дорадчого голосу; отримувати частку доходу на свій пай, у першу чергу отримувати свій пай та відповідну частку при ліквідації кооперативу. Трудова участь асоційованого члена кооперативу в діяльності кооперативу не є обов`язковою.

Статтею 166 ЦК України визначено підстави припинення членства у виробничому кооперативі і перехід паю.

Так, член виробничого кооперативу має право на вихід із кооперативу. У цьому разі йому виплачується вартість паю або видається майно, пропорційне розміру його паю, а також здійснюються виплати, встановлені статутом кооперативу.

Видача паю, виплата вартості паю та інші виплати членові кооперативу, що виходить з нього, здійснюються у порядку, встановленому статутом кооперативу і законом.

Член виробничого кооперативу може бути виключений із кооперативу за рішенням загальних зборів у разі невиконання чи неналежного виконання обов`язків, покладених на нього статутом кооперативу, а також в інших випадках, встановлених статутом кооперативу і законом.

Невиконання обов`язків члена кооперативу полягає у припинення трудової участі у діяльності кооперативу.

Аналогічні положеннями прописані і в статуті СВК «Владичень» в п.5.2 - 5.8.

Стаття 10 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» від 17.07.1997 року № 469/97-ВР в редакції чинній на час прийняття рішення загальними зборами, тобто станом на 09.03.2011 року також визначає підстави припинення членства в кооперативі. Так, членство в кооперативі припиняється у разі:

- добровільного виходу з кооперативу;

- припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу;

- виключення у випадках і в порядку, визначених статутом кооперативу;

-несхвалення загальними зборами рішення правління (голови) про прийняття до кооперативу;

- втрати членом кооперативу - юридичною особою свого статусу;

- смерті члена кооперативу;

- реорганізації та ліквідації кооперативу.

Порядок та майнові наслідки припинення членства в кооперативі визначаються його статутом (ч.2).

Згідно трудової книжки позивача ОСОБА_2 (т.4 а.с.25-27) серії НОМЕР_1 вбачається, що в квітні 2004 році звільнений з членів СВК «Владичень» згідно поданої заяви на підставі ст.38 КЗпП України (а.с.27). Наступний запис: в серпня 2004 року прийнятий на роботу в ПП «ОСОБА_46» в якості головного агронома. З 08.05.2007 року позивач почав працювати в ТОВ «Восхождение» на посаді директора.

Дані обставини були підтверджені і самим позивачем в судовому засіданні, а саме те, що за власним бажанням він вийшов з членів СВК «Владичень» у 2004 році.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем добровільно, самостійно було прийнято рішення про звільнення, тобто позивач припинив трудову участь у діяльності кооперативу.

В силу вище перелічених вимог нормативних актів загальні збори членів СВК уповноважені були у подальшому вирішувати питання про виключення позивача із числа засновників кооперативу.

Починаючи з часу виходу з кооперативу і до дня звернення до суду з даним позовом, позивач жодним чином не цікавився долею СВК «Владичень», його виробничими питання, питаннями прибутку та розподілу доходів, не звертався з жодними заявами чи претензіями до керівництва кооперативу.

Тобто, позивач усвідомлював той факт, що вийшовши з членства кооперативу, він втратив будь-яке відношення до нього.

По твердженню позивача ОСОБА_29 згідно наявної у нього копії протоколу №3 (т.1 а.с.14), 11 березня 2011 року в м. Болград були проведені збори членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Владичень» з винесенням на порядок денний питань:

1.Про виключення зі складу засновників членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Владичень».

2.Прийняття до складу засновників члена кооперативу.

3.Затвердження пріоритетних видів діяльності СВК «Владичень».

4.Про затвердження статуту в новій редакції.

Значиться, що всього членів кооперативу - 43, присутні - 40.

На даних зборах було прийнято рішення про виключення зі складу засновників СВК «Владичень: ОСОБА_9 ., ОСОБА_10 , у зв`язку зі смертю, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_29 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 у зв`язку з припиненням трудової діяльності в СВК «Владичень» на підставі п.5 статуту СВК «Владичень».

Також одноголосно було прийнято рішення про прийняття до складу засновників СВК «Владчень» ОСОБА_41.

Затверджено статут СВК «Владичень» в новій редакції.

Саме проведення даних зборів та протокол цих зборів позивачем оскаржується.

Надалі судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 14.06.2016 року, справа №522/10744/16-к було надано дозвіл СУ ГУНП в Одеській області на проведення обшуку у приміщенні СВК «Владичень» за адресою: Одеська область, Болградський район, с.Владичень, вул.Леніна, 46 з метою виявлення за даною адресою платіжних відомостей, в яких ставились відмітки за виплату грошових коштів за отримані паї, реєстру договорів оренди та договорів купівлі-продажу майнових паїв, заяв громадян на продаж майнових паїв, майнові сертифікати, відомостей про учасників СВК «Владичень», інвентаризаційних описів майна підприємства з періоду його створення, відомостей на електронних на паперових носіях про доходи СВК «Владичень» за період створення; документів, в яких відображені шляхи формування доходів за весь період існування СВК «Владичень», грошових коштів (а.с.141-142).

21 червня 2016 року проведено обшук в СВК «Владичень», за наслідками проведення якого вилучено цілий ряд документів та господарських книг, в тому числі книгу протоколів засідань загальних зборів членів СВК «Владичень» (а.с.143-150).

Суд протягом тривалого часу вживав заходи забезпечення доказів за клопотанням третьої особи ОСОБА_3 та його представників ОСОБА_25 , ОСОБА_24 (т.4 а.с.57, 72).

Ухвалою суду від 29.05.2018 року зобов`язано Слідче управління ГУНП в Одеській області надати на адресу суду оригінал книги протоколів засідань загальних зборів членів СВК «Владичень», що була вилучена під час проведення обшуку в СВК «Владичень» (т.4 а.с.73-74).

Дана ухвала на виконання направлялася неодноразово (т.4 а.с.86, 94-95, 97, 100, 110, 123

10 жовтня 2018 року Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області надіслано на адресу суду:

- книгу протоколів засідань загальних зборів членів СВК «Владичень» з 2008 по 2013 рік;

- книгу протоколів засідань правління СВК «Владичень» за 2011 - 2015 роки (т.4 а.с.127).

З наданої Книги протоколів засідань загальних зборів членів СВК «Владичень» за період 2008-2012 роки вбачається, що на а.с.47-51 міститься рукописний текст протоколу засідання загальних зборів членів СВК «Владичень», датований 09.03.2011 року під №1.

Згідно якого присутніх 43 чоловіки, в тому числі членів СВК - 30 осіб, працюючих - 13 осіб. Повітка дня:

1.Затвердження нової редакції Статуту СВК з огляду на вимоги нового податкового кодексу.

2. Внесення змін в колективний договір …

3. Затвердження нового складу засновників СВК «Владичень».

4.Затвердження договору оренди на майнові паї …

За результатами проведених загальних зборів були прийняті рішення про: - затвердження Статуту кооперативу в новій редакції, про затвердження нового складу засновників: ОСОБА_3 , ОСОБА_28 .. Під номером два в списку значиться ОСОБА_4 , дані якого закреслені олівцем і дописано ОСОБА_14

Згідно нової редакції Статуту, на якому є відмітка про затвердження: Загальні збори членів виробничого кооперативу «Владичень» протокол №1, від 11.03.2011 року, засновниками кооперативу є особи громадяни України: ОСОБА_3 , ОСОБА_28 , ОСОБА_14 . (т.1 а.с.15-20).

Надалі в цій Книзі на аркушах 51-57 відображений Протокол №2 засідання загальних зборів членів СВК «Владичень», датований 11.03.2011 року.

Присутні всього працюючих - 43 чоловіки, в тому числі членів СВК - 31 особа.

На повістку дня виносились питання:

1. Затвердження річного звіту.

2.Обрання голови СВК «Владичень».

3.Обрання членів правління.

4.Обрання голови ревізійної комісії.

5.Обрання членів ревізійної комісії.

6.Затвердженя рішень правління за 2010 рік, договорів, актів ревізій …

Таким чином кворум на загальних зборах був, і збори були правомочними приймати рішення.

Жодних інших документів і доказів що стосуються процедури проведення загальних зборів СВК «Владичень» 09-11.03.2011 року сторонами суду не надано з тих підстав, що вся документація була вилучена під час обшуку. На ухвали суду про вжиття заходів забезпечення доказів також інших доказів, крім тих, що були досліджені під час судового розгляду не надано.

Представником позивача, за наслідками встановлених обставин, позовні вимоги не уточнювалися.

У відповідності до ст.97 Господарського кодексу України Засновниками (членами) виробничого кооперативу можуть бути громадяни, іноземці та особи без громадянства. Чисельність членів виробничого кооперативу не може бути меншою, ніж три особи. Рішення про створення виробничого кооперативу приймається його установчими зборами.

Тобто, Господарським кодексом України визначено, що засновники виробничого кооперативу - це члени виробничого кооперативу, які приймають участь в загальних зборах. Інших повноважень у засновників, які відлічуються від повноважень членів кооперативу немає. Це означає, що на засновників розповсюджуються права та обов`язки членів виробничого кооперативу, в тому числі і припинення членства.

Позивач знав, що він не є членом СВК «Владичень» з 2004 року, так як був звільнено та

В судовому засіданні були допитані свідки:

Свідок ОСОБА_29 (т.1 а.с.160-161), який наразі працює охоронцем СВК «Прогрес Владичень» пояснив, що з 2000 року був засновником СВК «Владичень», протягом півтора роки був заступником голови СВК «Владичень». Згодом написав заяву про звільнення з членів СВК, але ж засновником кооперативу продовжував бути. До його відома, як і до відома інших засновників ніхто не доводив про те, що будуть проводитися загальні збори, а тим паче, що буде вирішуватися питання про виключення засновників. Тому про загальні збори 11.03.2011 року він особисто не знав, і участі не приймав. До перетворення КСП в СВК було в господарстві чотирнадцять різних підрозділів, кожний займався своїм напрямком роботи, хто рослинництвом, хто тваринництвом, хто садівництвом і т.і. При створенні нового СВК, з кожного підрозділу взяли по одній особі які і стали засновниками нового кооперативу. За час його роботи в новому кооперативі збори засновників не проводили, звіти головою правління не здійснювалися. Звертався до голови кооперативу з приводу отримання майнового паю натурою, однак було відмовлено.

Свідок ОСОБА_7 (т.1 а.с.162-163) суду пояснив, що 11 засновників, працівників КСП створили новий кооператив СВК «Владичень». З устаом був ознайомлений. Голосував про обрання керівником ОСОБА_3 Працював начальником механізованої ланки. В СВК працював до виходу на пенсію. В листопаді 2011 року в податковій інспекції він дізнався, що виключений з числа засновників. На загальних зборах СВК «Владичень» в березні 2011 року не був присутній, про їх проведення не знав, і про порядок денний також. Лише на сходах села у 2016 році дізнався про всі обставини. Керівник кооперативу не зміг йому пояснити про підстави його виключення.

Свідок ОСОБА_4 (т.1 а.с.164-166) пояснив, що працював в колгоспі «Прогрес», потім КСП, потім в СВК. Був бригадиром тракторної бригади, начальником механізованої ланки, головою інженерного відділу. При створенні в 2000 році СВК «Владичень» нам 11 особам довірили бути засновниками, та після створення кооперативу, функції засновників припинилися. Керівника кооперативу ОСОБА_3 обирали на загальних зборах. Зі змістом статуту він не був ознайомлений, дивіденди від прибутків не отримував. Лише в 2016 році на сходах села дізнався, що не є вже засновником, що були внесені зміни в реєстраційні дані кооперативу.

Свідок ОСОБА_8 (т.1 а.с.167) пояснив суду, що з 1989 року працював в колгоспі «Прогрес», потім КСП «Владичень». В 2000 році при створенні СВК «Владичень» був одним із засновників, оскільки працював механізатором в Першій механізованій ланці, та був висунутий на спільних зборах кандидатом в засновники. Після створення кооперативу, жодного разу зборів засновників не проводилося. Зі змістом статуту він особисто не ознайомлювався. В 2003 році за власним бажанням звільнився і вийшов з членів кооперативу. Наразі не відомо чи являється засновником чи ні, оскільки діяльністю кооперативу після виходу не цікавився.

Свідок ОСОБА_33 (т.1 а.с.168-174) пояснила, що працювала в кооперативі завідувачем дільниці ветеринарної медицини. Її чоловік ОСОБА_9 був одним із засновників в 2000 році СВК «Владичень». В 2009 році чоловік помер, вона є його спадкоємцем, спадщину отримала та належним чином оформила. Про загальні збори членів кооперативу в 2011 році вона не знала, ніхто не повідомляв. Проте, що її чоловік в зв`язку зі смертю виключений з числа засновників їй також відомо не було.

Свідок ОСОБА_34 (т.4 а.с.28-29) пояснила, що наразі в СВК не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною інвалідом. Членом кооперативу являється з 2006 року. Подавала письмову заяву про вступ, яка була розглянута на засіданні правління кооперативу та прийнято відповідне рішення. Мається відмітка в трудовій книжці. Вступний внесок в кооператив вона сплатила. В 2011 році були проведені загальні збори членів кооперативу. На даних зборах вона була обрана секретарем, та особисто вела протокол зборів в спеціальній Книзі протоколів засідань загальних зборів членів СВК «Владичень». Збори проводились в конторі СВК в с. Владичень, де і завжди. Прибувших членів загальних зборів вона записувала до спеціального журналу. Протокол вівся рукописно російською мовою. Ще до зборів, головою кооперативу ОСОБА_3 було видано розпорядження про проведення таких зборів та затверджено повістку дня. Ще за 10 днів до зборів було розміщеного оголошення на у приміщенні правління, на Дошці оголошень, та у всіх доступних найбільш багатолюдних місцях в с.Владичень. Так робилось завжди. Особисто поштовими листами ніхто ніколи нікого не повідомлявся. Люди передавали один одному інформацію, і про це всі знали. Особисто повідомлялися працюючі засновники та керівники виробничих підрозділів в спеціальному журналі розпоряджень голови кооперативу, які мали повідоми і інших працюючих членів СВК. Згідно повістки дня на загальних зборах в березні 2011 року вирішувалось питання про виключення з числа засновників не працюючих в СВК членів, та померлих. Як правило загальні збори проводились один раз на рік, при потребі - двічі на рік. На даних загальних зборах були присутні засновки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_28 , ОСОБА_14 Позивач не був присутнім. В кооперативі не працював на час проведення зборів, однак в с.Владичень постійно проживав, і не міг не знати про проведення загальних зборів, оскільки це питання скрізь і усіма мешканцями села обговорювалось. При бажанні міг бути присутнім на цих зборах, однак такого бажання не виявив. На загальних зборах в березні 2011 року було присутньо біля 40 членів кооперативу.

Свідок ОСОБА_36 (т.4 а.с.30-32) пояснила, що її чоловік ОСОБА_10 був одним із засновників СВК в 2000 році. 17.03.2009 році він помер. Вона є його спадкоємцем. Про проведення загальних зборів членів СВК в березні 2011 року вона, та і інші мешканці села, і члени СВК знали. Скрізь були розвішані оголошення з зазначенням порядку денного. Загальні збори проводились в залі засідань контори СВК «Владичень» в с.Владичень, по вул. Леніна, 46. Вона, особисто також була членом СВК до виходу на пенсію в 2013 році. Мала право голосу, і голосувала за зміну засновників, за внесення змін до статуту, і за інші питання. Сама особисто не бажала бути включеною до числа засновників. Позивача на цих зборах не було, однак він і не працював на той час в кооперативі. Більшість засновників були присутніми, ніхто не заперечував щодо зміни засновників, адже це здійснювалося на користь кооперативу, та в цьому була така необхідність, оскільки деякі члени померли, а деякі вже не працювали в кооперативі.

Свідок ОСОБА_28 (т.4 а.с.33-35) пояснив, що був одним із засновників СВК «Владичень». Як засновник кооперативу ніяких коштів він особисто не вносив, та і інші засновники також. Після створення кооперативу і його реєстрації, усі засновники були таким ж членами кооперативу як і інші. На цьому їх повноваження як засновників закінчувалися. Членом кооперативу являвся до 2016 року. В березні 2011 року був присутнім на загальних зборах СВК «Владичень», де розглядалось питання про зміну кількісного складу засновників, про зміну статуту. Проте, що такі збори будуть проводитися повідомлялися усі завчасно, і хто цікавився діяльністю кооперативу не міг не знати про це, і про порядок денний. За період з 2000 року і до 2011 року членів кооперативу значно поменшало, багато хто виходів і звільнявся, тобто припиняв свою діяльність. Залишилось на той час біля 50 членів кооперативу. Тому і постало питання про внесення змін, виключення деяких засновників, так як люди вже не працювали, а де хто помер. Збори проводилися в конторі СВК «Владчинь», заслуховували звіти про роботу, та вирішували інші важливі питання. За виключення засновників голосували усі, оскільки якщо людина не працювала в кооперативі, не вносила свій вклад в кооператив працею, то не могла бути а ні членом кооперативу, а ні його засновником. Уся документація по діяльності СВК «Владичень» зберігалася в архіві. Однак в 2016 році до контори зайшли нові люди, які стверджували, що тепер буде працювати нове господарство «Прогрес Владичень». А 21.06.2016 року взагалі прибули працівники правоохоронних органів і вилучили абсолютно всю документацію, та вивезли її у невідомому напрямку. Керівник кооперативу СВК «Владичень» ОСОБА_3 позбавлений був доступу до контори та до документів.

На загальних зборах членів кооперативу в 2011 році позивач не був присутній, в кооперативі на той час не працював. Однак якщо бажав би то міг прийти, оскільки проживав в селі, та скрізь були розвішані оголошення про проведення зборів і порядок денний, та усі мешканці обговорювали це. Однак, на той час, позивач не цікавився діяльністю кооперативу, знаючи що він не має відношення до нього, так як вийшов з членів кооперативу та не працював в ньому.

На запитання представника позивача, свідок чітко відповів, що він і інші засновники СВК «Владичень» були ознайомлені зі змістом статуту, і не могли не знати про свої права і обов`язки, в тому числі, що засновники потрібні були для створення і реєстрації кооперативу, а надалі всі вони були звичайними членами кооперативу. Тим паче, що все це прописано в Законі «Про сільськогосподарську кооперацію» та у статуті. Перед початком загальних зборів, секретар усіх прибувших записувала до журналу реєстрації присутніх на зборах. Присутніх було більше сорока осіб.

Свідок ОСОБА_14 (т.4 а.с.36-38) суду пояснила, що почала трудову діяльність в СВК «Владичень у 2005 році. В 2011 році на загальних зборах членів СВК «Владичень» вона була присутня, і як член кооперативу мала право голосу. Оскільки більшість засновників не працювало на 2011 рік в кооперативі, а дехто помер, була виробнича необхідність внести відповідні зміни в реєстраційні документи і до статуту, тому і постало таке питання. За результатами голосування вона включена до списку засновників. Загальні збори проводилися в с. Владичень, в конторі кооперативу, де і завжди. Усі члени кооперативу попереджувалися завчасно. Більш того, за 10 днів до проведення зборів оголошення були розвішані і в конторі, і на дошці оголошень, і в усіх багатолюдних місцях по селу. Секретар зборів ОСОБА_34 . записувала усіх присутніх в журналі реєстрації. Для голосування і прийняття рішень присутніх членів СВК було достатньо, тому збори були правомочними, а усі рішення прийняті рішення були законними. Дані зміни вносилися для ефективності роботи кооперативу, і такі зміни були вкрай необхідними. Ті засновники, які не працювали на 2011 рік в кооперативі ніяким чином не цікавилися діяльністю кооперативу.

Таким чином, твердження позивача про те, що він не знав про проведення загальних зборів членів СВК «Владичень» в 2011 році, суд розцінює критично, оскільки якщо позивач вважав себе засновником на той час, то мав би принаймні хоча б цікавитися діяльністю кооперативу.

Позивач не був позбавлений ніяким чином детально ознайомитися зі статутом, і зі своїми правами як засновник, як член кооперативу.

Позивачем не доведено жодним чином, що з часу звільнення і до подачі позову до суду він цікавився діяльністю СВК «Владичень» як один із його засновників, що він мав намір приймати участь у загальних зборах, у вирішенні інших виробничих питань, тощо. Хоча вважаючи себе засновником кооперативу, і стверджуючи про наявність таких прав, мав змогу, і ніхто йому в цьому не перешкоджав бути обізнаним в діяльності кооперативу.

Разом з цим в силу положень ГК України, ЦК України, Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», статуту СВК «Владичень» позивач припинивши свою діяльність у 2004 році в СВК «Владичень», вийшовши з членів СВК, про що є запис в трудовій книжці, і що не заперечувалося і самим позивачем в судовому засіданні, втратив право бути і засновником цього кооперативу.

Рішення, прийняти на загальних зборах членів СВК «Владичень» 09.03.2011 року є цілком законними та не підлягають скасуванню.

Судовим розглядом було встановлено, що загальні збори з порядком денним про виключення ряду осіб з числа засновників СВК «Владичень», затвердження нового складу засновників, затвердження нової редакції статуту СВК «Владичень» відбулися саме 09.03.2011 року протокол №1, а не 11.03.2011 року, втім позивач не уточнив своїх позовних вимог, тобто він просить скасувати рішення зборів 11 березня 2011 протокол №3, якого фактично не існує.

Крім того, позивач вважає, що прийнятим рішенням на загальних зборах членів СВК «Владичень» про виключення ряду засновників, в тому числі і його, ОСОБА_2 порушуються права не тільки його особисті а і інших виключених засновників. Однак, будучи допитаними в судовому засіданні у якості свідків і ОСОБА_29 , і ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_33 , ОСОБА_36 , ОСОБА_28 . - не вважали себе такими, чиї права прийнятими рішеннями на загальних зборах членів СВК «Владичень» в березні 2011 року - порушуються. Жодний з них не виявив бажання заявити аналогічні позовні вимоги.

З витребуваних документів з Ізмаїльської місцевої прокуратури, що були вилучені з СВК «Владичень» в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002027 суд дослідив:

- витяг з протоколу №1 від 12.11.2014 року засідання загальних зборів членів СВК «Владичень» з якого слідує, що на загальних зборах було прийнято рішення про внесення змін до статуту СВК «Владичень» в новій редакції 2012 року наступні зміни: доповнено п.3.1 розділу з «Правий статус кооперативу» наступним реченням: кооператив є правонаступником усіх прав та обов`язків Колективного сільськогосподарського підприємства «Владичень» («КСП «Владичень»).

В пункті 2.1. розділу І «Загальні положення» статуту та абзаці четвертому та 11 статуту цифри «» замінити на цифри «» (т.2 а.с.106);

- протокол №2 від 14.11.2014 року Про правомірність рішень, прийнятих на загальних зборах членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Владичень», де загальними зборами членів СВК «Владичень» прийняли рішення про те, що «Рішення, які прийняті на загальних зборах членів СВК «Владичень», що відбулися 12 листопада 2014 року протокол №1 визнати правомірними» (т.2 а.с.108).

Будь-яких інших доказів щодо проведення загальних зборів членів СВК «Владичень» як 12.03.2011 (протокол № 3), так і 12.11.2014 (протокол № 1), 14.11.2014 (протокол № 2) та 12.10.2016 (протокол не відомий) - суду не надано, окрім тих що досліджені, та зазначені в рішенні вище. Які питання розглядалися на цих зборах, і які рішення приймалися суду достеменно не відомо.

А відтак, суд дійшов глибоко переконання, що вимоги позивача є неспроможними.

Інші позовні вимоги позивача слід вважати похідними від цієї основної вимоги про визнання протиправними рішень загальних зборів СВК «Владичень» від 12.03.2011 (протокол № 3), та такими що задоволенню також не підлягають.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч припису наведеної норми, позивач свого процесуального обов`язку доказування не виконав, не надав суду доказів на підтвердження наявності підстав для визнання протиправним рішень загальних зборів членів СВК «Владичень»

Оскільки позивач, як сторона по справі самостійно розпорядилася своїми правами та обов`язками та суду переконливих доказів на підтвердження всіх позовних вимог не надав, в подальшому взагалі самоусунувся від розгляду справи по суті та в судові засідання не з`являвся, розгляд справи більшою мірою проводився за участі представників позивача, які змінювали один одного, тому суд вважає, що позивачем не надано достатньо доказів для можливого прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог.

Представником третьої особи ОСОБА_3 . - ОСОБА_25 подано суду заяву про застосування строків позовної давності (т.4 а.с.155).

Враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю, а тому заява про застосування строків позовної давності до уваги не приймається.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

-у разі задоволення позову - на відповідача;

-у разі відмови в позові - на позивача;

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач є інвалідом ІІ групи, в задоволенні позову йому відмовлено, то судові витрати щодо сплати судового збору слід віднести на рахунок держави.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 18, 76-81, 83, 95, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Владичень», третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправними рішень загальних зборів: від 12.03.2011 року (протокол №3), від 12.11.2014 року (протокол №1), від 14.11.2014 року (протокол №2), від 12.10.2016 року (номер протоколу невідомий) - відмовити.

Судові витрати щодо сплати судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Болградський районний суд Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст судового рішення виготовлений 25.03.2019 року.

Суддя _____________ С.В.Кодінцева