Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1450/19
Провадження № 2/480/730/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 грудня 2019 року Миколаївський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Терентьєва Г.В.

за участю секретаря Куртась К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що в грудні 2005 року між нею та відповідачем було досягнуто згоди щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 . Після узгодження усіх істотних умов договору, сторони передали одна одній ключі від будинку, технічний паспорт на нього, розрахункові документи по сплаті комунальних платежів, та, відповідно, гроші за придбане майно. Зазначений факт підтверджується розпискою відповідача. Проте, нотаріально укладеним вказаний договір не був.

Позивачка ОСОБА_1 з 01.01.2006 року і до теперішнього часу постійно проживає у придбаному нею будинку, безперервно і відкрито користується майном, яким заволоділа добросовісно.

ОСОБА_2 жодних претензій або вимог до неї не пред`являє, до будинку за весь вказаний період не з`являвся, витрати на утримання майна та сплату комунальних послуг не ніс. Натомість позивачка з 2006 р. і до теперішнього часу оплачує всі комунальні витрати, здійснює поточні та капітальні ремонти спірного будинку, оскільки вказане житло потребує постійного підтримання в належному стані.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги неможливість вирішення питання про оформлення права власності інакше, ніж в судовому порядку, позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду. Посилаючись на те, що строк володіння житловим будинком становить понад 10 років, позивачка просить визнати за нею право власності на даний будинок.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак представник позивача ОСОБА_3 надав до суду письмову заяву про підтримання позову, з клопотанням розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відзив на позовну заяву до суду не подавав.

Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до копії розписки від 10 грудня 2005 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США за продаж належного йому житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно довідки КП ММБТІ від 11.09.2017 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 .

Як вбачається з довідки Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області за № 1242 від 29.07.2019 року ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 з 01 січня 2006 року по теперішній час без реєстрації.

Актом про проживання від 16 липня 2019 року, затвердженим сільським головою Чечуй В.В., також підтверджується факт проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого.

У відповідності до ст. 344 ч. 1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

В частині 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.002.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" вказано, що відповідно до ч. 1 статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

В судовому засіданні знайшов своє підтвердження, а відтак є доведеним, факт добросовісного заволодіння позивачкою житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Володіння цим майном є відкритим та безперервним понад 10 років.

Таке володіння визнається та не оспорюється відповідачем, а також будь-якими іншими особами.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заява відповідача про визнання позову, яка подана до суду, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Виходячи з викладеного суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати в порядку набувальної давності за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г. В. Терентьєв