Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/902/19
Провадження № 2/191/197/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27.11.2019
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Твердохліб А.В.
за участю секретаря Яришевої Н.В.
розглянувши, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -
Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Позивач до суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності, відзиву на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Згідно умов та порядку, визначених ст. ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.
Таким чином, суд, з`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм статті 549 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Таким чином, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
?p =(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де:
?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року за № 14-37цс18, а тому має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.
за липень 2014 року (772,25 х 1%)х31=239,40;
за серпня 2014 року (772,25 х 1%)х31=239,40;
за вересень 2014 року (772,25 х 1%)х30=231,68;
за жовтень 2014 року (772,25 х 1%)х31=239,40;
за листопада 2014 року (772,25 х 1%)х30=231,68;
за грудень 2014 року (772,25 х 1%)х31=239,40;
за січень 2015 року (928,25 х 1%)х31=287,76;
за лютий 2015 року (928,25 х 1%)х28=259,91;
за березень 2015 року (928,25 х 1%)х31=287,76;
за квітень 2015 року (928,25 х 1%)х30=278,48;
за травень 2015 року (928,25 х 1%)х31= 287,76;
за червень 2015 року (928,25 х 1%)х30=278,48;
за липень 2015 року (928,25 х 1%)х31=287,76;
за серпень 2015 року (928,25 х 1%)х31=287,76;
за вересень 2015 року (928,25 х 1%)х30=278,48;
за жовтень 2015 року (928,25 х 1%)х31=287,76;
за листопад 2015 року (928,25х 1%)х30=278,48;
за грудень 2015 року (928,25 х 1%)х31=287,76;
за січень 2016 року (1131,75 х 1%)х31=350,84;
за лютий 2016 року (1131,75 х 1%)х29=328,21;
за березень 2016 року (1131,75 х 1%)х31=350,84;
за квітень 2016 року (1131,75 х 1%)х30=339,53;
за травень 2016 року (1131,75 х 1%)х31=350,84;
за червень 2016 року (1131,75 х 1%)х30=339,53;
за липень 2016 року (1131,75 х 1%)х31=350,84;
за серпень 2016 року (1131,75 х 1%)х31= 350,84;
за вересень 2016 року (1131,75 х 1%)х30=339,53;
за жовтень 2016 року (1131,75 х 1%)х31= 350,84;
за листопад 2016 року (1131,75 х 1%)х30= 339,53;
за грудень 2016 року (1131,75 х 1%)х31= 350,84;
за січень 2017 року (1131,75 х 1%)х31= 350,84;
за лютий 2017 року (1131,75х 1%)х28=316,89;
за березень 2017 року (1131,75 х 1%)х31= 350,84;
за квітень 2017 року (1131,75 х 1%)х30= 339,53;
за травень 2017 року (1131,75 х 1%)х31= 350,84;
за червень 2017року (1131,75х 1%)х30= 339,53;
за липень 2017 року (1131,75 х 1%)х31=350,84;
за серпень 2017 року (1131,75 х 1%)х31= 350,84;
за вересень 2017 року (1131,75 х 1%)х30= 339,53;
за жовтень 2017 року (1131,75 х 1%)х31= 350,84;
за листопад 2017 року (1131,75 х 1%)х30= 339,53;
за грудень 2017 року (1131,75х 1%)х31= 350,84;
за січень 2018 року (1549,75 х 1%)х31= 480,42;
за лютий 2018 року (1549,75 х 1%)х28= 433,93;
за березень 2018 року (1549,75х 1%)х31= 480,42;
за квітень 2018 року (1549,75 х 1%)х30= 464,93;
за травень 2018 року (1549,75х 1%)х31= 480,42;
за червень 2018 року (1549,75 х 1%)х30= 464,93;
за липень 2018 року (1549,75 х 1%)х31= 480,42;
за серпень 2018 року (1549,75 х 1%)х31= 480,42;
за вересень 2018 року (1549,75 х 1%)х30=464,93;
за жовтень 2018 року (1549,75х 1%)х31= 480,42;
за листопад 2018 року (1549,75 х 1%)х30= 464,93;
за грудень 2018 року (1549,75 х 1%)х31= 480,42;
за січень 2019 року (1591,5 х 1%)х30 = 477,45;
за лютий 2019 року (1591,5 х 1%)х28= 445,62;
за березень 2019 року (1591,5 х 1%)х31= 493,37;
за квітень 2019 року (1591,5 х 1%)х30= 477,45;
за травень 2019 року (1591,5 х 1%)х31= 493,37;
за червень 2019 року (1591,5 х 1%)х30= 477,45;
за липень 2019 року (1591,5 х 1%)х31= 493,37.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп., виходячи із того, що позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору, та її вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 194, 196 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2-5, 7, 10-13, 76-82, 89, 95, 141, 247, 258, 259, 263-265, 272, 280-282 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: А. В. Твердохліб