Справа № 310/5378/17
2/310/48/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2), ОСОБА_3 (представник ОСОБА_4) про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про витребування майна вказуючи, що під час опрацювання інформації, розміщеної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що об'єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: вул. Котляревського, 53, м. Бердянськ, Запорізька область, протиправно вибув із державної власності на підставі договору купівлі-продажу від 05.10.2016 року який посвідчено приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі під номером 1229 - ПАТ «Приазовкурорт» відчужено ОСОБА_1 об'єкт нерухомого майна за адресою: вул. Котляревського, 53, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основної будівлі літ. «А» з прибудовою «а», загальною площею 91,3 кв. м., ворота №1, паркан №2, замощення, №І. Право власності на зазначене майно на підставі цієї угоди 05.10.2016 зареєстровано за ОСОБА_1 Вважає, що відчуження зазначеного нерухомого майна здійснено ПАТ «Приазовкурорт» без наявності на це належних правових підстав. Пунктом 7.13.10 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 03.04.2003 №165 «Про оформлення права власності» надано згоду на оформлення права власності за Закритим акціонерним товариством «Приазовкурорт» на об'єкт нерухомого майна по вул. Котляревського, 53 у м. Бердянськ, Запорізької області, що складається з основної будівлі «А», прибудови «а» та споруд. Бердянською міжрайонною прокуратурою вищевказаний пункт рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради оскаржено до господарського суду Запорізької області. Рішенням господарського суду Запорізької області від 01.03.2012 у справі № 11/5009/7948/11 пункт 7.13.10 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 03.04.2003 № 165 «Про оформлення права власності» визнано недійсним, визнано право власності держави в особі Фонду державного майна України на об'єкти нерухомого майна що складається з основної будівлі «А», прибудови «а» та споруд за адресою: вул. Котляревського, 53, м. Бердянськ, Запорізька область, а також витребувано їх з чужого незаконного володіння ПАТ «Приазовкурорт» та зобов'язано повернути у власність держави Україна в особі Фонду державного майна України. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.11.2016 року рішення господарського суду Запорізької області від 01.03.2012 року у справі 11/5009/7948/11 залишено без змін. Ухвалою Вищого господарського суду України від 30.01.2017 касаційну скаргу ПАТ «Приазовкурорт» на рішення господарського суду Запорізької області від 01.03.2012 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.11.2016 у справі № 11/5009/7948/11 не прийнято до розгляду та повернуто скаржнику. Враховуючи викладене, рішення господарського суду Запорізької області від 01.03.2012 у справі № 11/5009/7948/11 набрало законної сили.

Задовольняючи позовні вимоги Бердянського міжрайонного прокурора судом зазначено, що саме Фонд державного майна України був уповноважений державою здійснювати функції щодо управління майном громадських організацій колишнього Союзу PCP, що розташоване на території України, а спірне майно є державною власністю. Таким чином, на момент прийняття виконавчим комітетом Бердянської міської ради рішення від 03.04.2003 №165 спірне нерухоме майно перебувало у державній власності, у зв'язку з чим у виконавчого комітету Бердянської міської ради були відсутні підстави для визнання права власності на вказане майно за ЗАТ «Приазовкурорт», а тому рішення прийняте з порушенням норм матеріального права та порушує інтереси держави, як власника спірного майна.

З урахуванням того, що п. 7.13.10 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 03.04.2003 № 165 «Про оформлення права власності», як правову підставу реєстрації спірного майна за ЗАТ «Приазовкурорт» визнано недійсним, останнє не мало права його відчужувати ОСОБА_1 У подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2016 року, який посвідчено приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6, та зареєстровано в реєстрі під номером 1805, ОСОБА_1 відчужено ОСОБА_3 1/2 частину об'єкту нерухомого майна за адресою: вул. Котляревського, 53, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основної будівлі літ. «А» з прибудовою «а», загальною площею 91.3 кв. м., ворота №1, паркан №2, замощення №І. Право власності на 1/2 частину зазначеного майна на підставі цієї угоди 22.10.2016 року зареєстровано за ОСОБА_3

Враховуючи те, що Фонд державного майна України про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна що складається з основної будівлі «А», прибудови «а» та споруд за адресою: вул. Котляревського, 53, м. Бердянськ, Запорізька область дізнався лише після винесення виконавчим комітетом Бердянської міської ради пункту 7.13.10 рішення від 03.04.2003 №165, вказане нерухоме майно вибуло із державної власності, повноваження по управлінню яким покладено на Фонд державного майна України не з його волі. З урахуванням наведених доводів та норм закону, а також презумпції добросовісного набувача Фонд державного майна України має право витребувати з володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_3 об'єкт нерухомого майна, за адресою: вул. Котляревського, 53, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основної літ. «А» з прибудовою «а», загальною площею 91,3 кв.м., ворота № 1, паркан № 2, замощення №І.

Просив витребувати у власність держави в особі Фонду державного майна України з володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_3 об'єкт нерухомого майна реєстраційний номер 04, за адресою: вул. Котляревського,53, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основної будівлі «А» з прибудовою «а» загальною площею 91,3 кв. м., ворота № 1, паркан № 2, замощення, № І.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Надав суду заперечення на заяви представників відповідачів, в якому зазначив, що відсутні підстави для застосування позовної давності

Представник фонду державного майна України в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника, також направив письмове пояснення в якому зазначив, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності. Пунктом 7.13.10 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 03.04.2003 № 135 «Про оформлення права власності» надано згоду на оформлення права власності за ЗАТ «Приазовкурорт» на об'єкт нерухомого майна по вул. Котляревського, 53 у м. Бердянськ Запорізької області, що складається з основної будівлі «А», прибудови «а» та споруд. Бердянською міськрайонною прокуратурою оскаржено вищезазначене рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради до господарського суду Запорізької області. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.03.2012 у справі № 11/5009/7948/11 пункт 7.13.10 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 03.04.2003 № 135 «Про оформлення права власності» визнано недійсним, визнано право власності держави в особі Фонду на об'єкти нерухомого майна, що складаються з основної будівлі «А», прибудови «а» та споруд за адресою: вул. Котляревського, 53 у м. Бердянськ, Запорізька область, витребувано їх з чужого незаконного володіння ПАТ «Приазовкурорт» та зобов'язано повернути у власність держави України в особі Фонду. Рішення Господарського суду Запорізької області від 01.03.2012 у справі № 11/5009/7948/11 набрало законної сили. Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про Фонд державного майна України» до основних завдань Фонду державного майна України належать: реалізація державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності. Статтею 1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» передбачено, що управління об'єктами державної власності - це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб. Оскільки Фонд будь-яких рішень щодо передачі спірного нерухомого майна у володіння чи розпорядження не приймав і це майно вибуло з володіння власника - держави не з його волі, з урахуванням вищезазначеного, а також презумпції добросовісного набувача вважає, що Фонд має право витребувати з володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_3 об'єкт нерухомого майна по вул. Котляревського, 53 у м. Бердянськ Запорізької області, що складається з основної будівлі «А», прибудови «а» загальною площею 91,3 кв. м, ворота № 1, паркан № 2, замощення № І. Просив позовні вимоги заступника прокурора Запорізької області який діє в інтересах держави задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_1, ОСОБА_3 у судове засідання не зявились без поважних причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав і пояснив суду, що витребувати майно може тільки власник, але позивачем та прокурором не надано доказів належності цього майна Фонду державного майна України, який ніколи не був власником цього майна. Власник спірного майна є ОСОБА_1 і це право не скасовано, не визнано недійсним, тому в силу правомірності правочину майно не може бути у нього витребуване. Вважав, що позивачем пропущено строк позовної давності, який просив застосувати.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 позов прокурора не визнав, оскільки ОСОБА_3 набув право власності на спірне майно на законних підставах, це право не оскаржено і не скасовано. Скасування рішення виконавчого комітету не підтверджує право власності позивача на спірне майно. Просив застосувати строк позовної давності оскільки позивачем по справі є Фонд державного майна України, тому позовну давність слід обчислювати від дня коли саме позивач, а не прокурор дізнався про порушення його прав. ФДМУ не міг не знати про факт вибуття з його володіння спірного майна раніше 2017 року, оскільки існував Перелік лікувально-оздоровчих організацій, установ і підприємств, які станом на 24.08.1991 року знаходились у віданні Федерації незалежних профспілок України, до якого було включене і спірне майно, але не дивлячись на це та всупереч обовязку з управління державним майном, станом на час подання прокурором позову ФДМУ не вжив заходів, спрямованих на повернення спірного майна державі. Крім того, на час набуття відповідачами права власності на майно прокурор був наділений право здійснювати загальний нагляд, а тому повинен був знати про існуюче порушення.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Із доказів, долучених до матеріалів справи вбачається, що пунктом 7.13.10 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 03.04.2013 №165 «Про оформлення права власності» надано згоду на оформлення права власності за ЗАТ «Приазовкурорт» на об'єкт нерухомого майна по вул. Котляревського,53 у м. Бердянськ, Запорізької області, що складається з основної будівлі «А», прибудови «а» та споруд.

На підставі договору купівлі-продажу від 05.10.2016 року який посвідчено приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі під номером 1229 - ПАТ «Приазовкурорт» відчужено ОСОБА_1 об'єкт нерухомого майна за адресою: вул. Котляревського,53, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основної будівлі літ. «А» з прибудовою «а», загальною площею 91,3 кв. м., ворота №1, паркан №2, замощення, №І (а.с.25-26).

У подальшому 22.10.2016 року ОСОБА_1 продав ОСОБА_3 1/2 частину нежитлової будівлі, загальною площею 91,3 кв.м., за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул.. Котляревського,53 (а.с.27-29).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 22.06.2017 року обєкт нерухомості за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Котляревського,53 належить по 1/2 частці ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.29-30).

Бердянською міжрайонною прокуратурою пункт 7.13.10 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 03.04.2013 №165 «Про оформлення права власності», яким надано згоду на оформлення права власності за ЗАТ «Приазовкурорт» на об'єкт нерухомого майна по вул. Котляревського,53 у м. Бердянськ, Запорізької області, що складається з основної будівлі «А», прибудови «а» та споруд оскаржено до господарського суду Запорізької області.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 01.03.2012 у справі № 11/5009/7948/11 пункт 7.13.10 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 03.04.2003 №165 «Про оформлення права власності» визнано недійсним, визнано право власності держави в особі Фонду державного майна України на об'єкти нерухомого майна що складається з основної будівлі «А», прибудови «а» та споруд за адресою: вул. Котляревського, 53, м. Бердянськ, Запорізька область, а також витребувано їх з чужого незаконного володіння ПАТ «Приазовкурорт» та зобов'язано повернути у власність держави Україна в особі Фонду державного майна України (а.с.10-13).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.11.2016 року рішення господарського суду Запорізької області від 01.03.2012 року у справі 11/5009/7948/11 залишено без змін (а.с.14-21).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 30.01.2017 касаційну скаргу ПАТ «Приазовкурорт» на рішення господарського суду Запорізької області від 01.03.2012 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.11.2016 у справі № 11/5009/7948/11 не прийнято до розгляду та повернуто скаржнику (а.с.22).

Постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2017 року постанова Донецького апеляційного господарського суду від 03.11.2016 року в частині залишення без змін рішення Господарського суду Запорізької області від 01.03.2012 року, яким задоволено позовні вимоги про: визнання недійним пункту 7.13.10 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради №165 від 03.04.2003 року «Про оформлення права власності»; визнання права власності за державою Україна в особі Фонду державного майна України на обєкти нерухомого майна Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» за адресами вул. Котляревького,53, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основної будівлі «А», прибудови «а» та споруд витребування зазначеного майна з чужого незаконного володіння у власність держави. Справу в цій частині передано на новий розгляд до Донецького апеляційного господарського суду. (а.с.136-138).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду Донецької області від 01.03.2018 року рішення господарського суду Запорізької області від 01.03.2012 року у справі 11/5009/7948/11 в частині визнання недійним п. 7.13.10 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради №165 від 03.04.2003 року «Про оформлення права власності» та визнання права власності за державою Україна в особі Фонду державного майна України на обєкти нерухомого майна Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» - будівлі по вул. Котляревського,53, що складається з основної будівлі «А», прибудови «а» залишено без змін.

Рішення господарського суду Запорізької області від 01.03.2012 року у справі 11/5009/7948/11 в частині задоволення позовних вимог про витребування нерухомого майна ПрАТ «Приазовкурорт» за адресою вул. Котляревського,53, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основної будівлі «А», прибудови «а» та споруд з чужого незаконного володіння у власність держави - скасовано, та прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.03.2012 року у справі №11/5009/7948/11 в частині розгляду вимог про витребування майна ПАТ «Приазовкурорт» - будівлі по вул. Котляревського,53, що складається з основної будівлі «А», прибудови «а» з чужого незаконного володіння фізичної особи ОСОБА_1 у власність держави - закрити (а.с.193-201).

Постановою Верховного Суду від 26.06.2018 року постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2018 року у справі №11/509/7948/11 скасовано в таких частинах:

в частині задоволення позовних вимог про визнання за державою Україна в особі Фонду державного майна України права власності на обєкти нерухомого майна, розташовані по вул. Котляревського,53 у м. Бердянську Запорізької області, та які складаються з основної будівлі «А», прибудови «а» і споруд (ворота №1, паркан №2, замощення №1), і в цій частині закрити провадження у справі;

в частині закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.03.2012 року у справі №11/509/7948/11 в частині розгляду вимог про витребування майна Приватного акціонерного товариства «Приазовкурот» - будівлі по вул. Котляревського,53, що складається з основної будівлі «А», прибудови «а» з чужого незаконного володіння фізичної особи ОСОБА_1 у власність держави. У решті постанову залишено без змін (т.2, а.с.58-66).

Із встановлених рішеннями судів обставин, та наданими доказами, судом встановлено, що Фонд державного майна України був уповноважений державою здійснювати функції щодо управління майном громадських організацій колишнього Союзу PCP, що розташоване на території України, а спірне майно є державною власністю і на момент прийняття виконавчим комітетом Бердянської міської ради рішення від 03.04.2003 № 165 спірне нерухоме майно перебувало у державній власності, а тому у виконавчого комітету Бердянської міської ради не було підстав для визнання права власності на спірне нерухоме майно за ЗАТ «Приазовкурорт».

Статтями 321, 328 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана його повернути.

Цивільним кодексом України передбачено засади захисту права власності. Зокрема, ст. 387 ЦК України власнику надано право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Оскільки добросовісне набуття у розумінні ст. 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком правочину, укладеного з таким порушенням, є повернення майна із незаконного володіння.

Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, передбаченого ст. ст. 215,216 ЦК України. У разі встановлення наявності речово-правових відносин до таких відносин не застосовується зобов'язальний спосіб захисту. У зобов'язальних відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення вендикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст.388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача.

Беручи до уваги, що п. 7.13.10 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 03.04.2003 № 165 «Про оформлення права власності», як правову підставу реєстрації спірного майна за ЗАТ «Приазовкурорт» визнано недійсним, тому останнє не мало права його відчужувати ОСОБА_1 З тих самих підставі у ОСОБА_1 не існувало права на відчуження 1/2 частки зазначеного майна на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2016 року ОСОБА_3

Суд вважає, що відсутні підстави для застосування позовної давності до спірних правовідносин, оскільки про незаконність вибуття спірного майна із держаної власності стало відомо позивачу після набрання законної сили постанови Донецького апеляційного господарського суду від 03.11.2016 року, якою рішення господарського суду Запорізької області від 01.03.2012 року у справі 11/5009/7948/11 про визнання недійсним пункту 7.13.10 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 03.04.2003 №165 «Про оформлення права власності» залишено без змін. Суд вважає, що з цього моменту у позивача і виникли підстави для витребування майна, а тому прокурор звернувся з позовом до суду 15.08.2017 року в межах трьохрічного строку позовної давності.

За таких обстави позовні вимоги підлягають повному задоволенню і спірне майно слід витребувати у власність держави в особі Фонду державного майна України на підставі Закону України «Про Фонд державного майна України».

Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів у рівних частках.

Керуючись ст.ст. 56, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, 321,328,330,387,388,1212 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (ЄДРОУ 00032945, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Генерала Алмазова,18/9 до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: 72306, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. 4 провулок Бадигіна,35), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: 71116, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Європейська (Кірова),95) про витребування майна задовольнити повністю.

Витребувати у власність держави в особі Фонду державного майна України з володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_3 обєкт нерухомого майна, що розташований за адресою: вул. Котляревського,53, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основної будівлі «А» з прибудовою «а» загальною площею 91,3 кв.м., ворота №1, паркан №2, замощення І.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь прокуратури Запорізької області по 4592,62 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя