Справа № 182/376/19
Провадження № 2/0182/1230/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.03.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - Тихомирова І.В.

при секретарі - Рахуба О.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги мотивує тим, що 19 листопада 2016 року померла її мати ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями № 38 по вул. Єнісейська в м. Нікополі Дніпропетровської області, яка належала їй на підставі, яка належала їй на підставі рішення Народного суд м. Нікополі від 16 жовтня 1974 року.

За життя, а саме, 03 листопада 2011 року, ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 1440, згідно якого, все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право заповіла позивачу.

Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Позивач прийняла спадщину після смерті матері та звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але постановою від 13 грудня 2018 року державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5В відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що нею не надано документ, що підтверджує право власності ОСОБА_3 на спадкове майно.

Зважаючи на те, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, прийняла спадщину у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно до дня смерті матері проживала разом з нею за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь, вул. Єнісейська, буд. 38 та враховуючи те, що спадкодавець правомірно набула право власності на спірну частину житлового будинку, тому позивач просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями № 38 по вул. Єнісейська в м. Нікополі Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.47).

Відповідач ОСОБА_2 з позовом ознайомлена, надала суду заяву, в якій просила розглянути справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.49-51).

Оскільки відповідач в повному обсязі визнала позов ОСОБА_1 суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву, повно та всебічно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 листопада 2016 року померла ОСОБА_3, яка доводиться матір'ю позивачу (а.с.5,7,8).

Після її смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями № 38 по вул. Єнісейська в м. Нікополі Дніпропетровської області, який належав спадкодавцю ОСОБА_3 (прізвище якої на той час було «Малишко») на підставі рішення Народного суду м. Нікополя від 16 жовтня 1974 року (а.с.9).

Інша Ѕ частина вказаного житлового будинку з надвірними будівлями належить позивачу ОСОБА_1 на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2011 року. Рішення набуло чинності 23 грудня 2011 року (а.с.17,18).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 03 листопада 2011 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 1440, яким все своє майно, де б воно знаходилось і з чого б воно не складалося заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с.11).

Осіб, які б мали обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 немає.

13 грудня 2018 року позивач звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Вказана заява була зареєстрована в реєстрі за № 1317 (а.с.33).

Однак 13 грудня 2018 року державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 своєю постановою відмовив ОСОБА_1В у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с.19, 39 на звороті).

У суду не викликає сумніву той факт, що частина спірного житлового будинку дійсно належить спадкодавцю, оскільки дані обставини підтверджуються рішенням Народного суду м. Нікополя від 16 жовтня 1974 року (а.с.9-10), а також довідкою КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 2860 від 01 грудня 2011 року (а.с.48).

Враховуючи те, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємців, які б мали обов'язкову частку у спадщині немає, та приймаючи до уваги те, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірне спадкове майно, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь вул. Єнісейська, буд. 38, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 19 листопада 2016 року в м. Нікополі Дніпропетровської області.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,12,13,18,76,81,200,263-265 ЦПК України, ст. ст. 1268 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь, вул. Єнісейська, буд. 38, загальною площею 72,8 кв.м., житловою площею 46,0 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 19 листопада 2016 року в м. Нікополі Дніпропетровської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_6