У Х В А Л А

02 січня 2019 року суддя Подільського районного суду м.Києва Войтенко Т. В. , вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом Міністерства охорони здоров'я України до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Разом з тим, провадження у даній справі не може бути відкрите Подільським районним судом м.Києва, а справа підлягає направленню за підсудністю у зв'язку з наступним.

При подачі позовної заяви позивач зазначив, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08.09.2016 державним реєстратором внесено запис про припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи-підприємця - ОСОБА_1. З часу скасування державної реєстрації громадянина як суб'єкта підприємницької діяльності, спори за участю такого громадянина підвідомчі судам загальної юрисдикції.

При подачі позову, позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва за місцем реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_2, виходячи з правил загальної підсудності у відповідності до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Однак, за правилами ст.30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач просить стягнути кошти за користуванням державним нерухомим майном, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1, відповідно до договору № 6997 від 15.10.2014 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та ФОП ОСОБА_1.

Як роз'яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об'єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ставить питання про стягнення заборгованості за користуванням державним нерухомим майном за адресою АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

Тому в даному випадку застосовуються правила виключної підсудності, так як предметом спору є витрати, пов'язані з користуванням нерухомим майном, і відповідно до положень ст. 30 ЦПК України даний позов повинен розглядатись за місцем знаходження нерухомого майна.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Подільського районного суду м. Києва, позовна заява Міністерства охорони здоров'я України до ОСОБА_1 про стягнення коштів, підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва за місцем знаходження нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 353, 354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу за позовом Міністерства охорони здоров'я України до ОСОБА_1 про стягнення коштів - передати для розгляду за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва (м. Київ, вул. Хрещатик, 42-А).

Передачу справи на розгляд Печерського районного суду м. Києва здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

СуддяТ. В. Войтенко