справа № 489/4453/19 провадження №2/489/2095/19
РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи - Інгульський районний у м.Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, про оспорювання батьківства

встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому просив виключити відомості про нього як батька з актового запису № 549 від 01.03.2006, складаного Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , а також стягнути з відповідача судові витрати.

Як на підставу позовних вимог вказав, що у ІНФОРМАЦІЯ_3 уклав шлюб з відповідачем, який розірвано 29.11.2005. Від шлюбу в них в ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_6 . У 2002 році сторони фактично припинали шлюбні відносини та почали проживати окремо, а в 2005 році відповідач повідомила йому, що народила дитину. Так як між ними були добрі відносини то відповідач просила в нього надати дозвіл на удочеріння ОСОБА_7 , з яким почала проживати однією сім`єю, його доньки ОСОБА_8 , так як хотіла повноцінної сім`ї, на що він надав нотаріально посвідчену згоду від 04.06.2006, але удочеріння з невідомих для нього причин так і не відбулося.

28.06.2019, при перетині кордону України у міжнародному аеропорту «Бориспіль», від прикордонної служби стало відомо про тимчасові обмеження, встановленні відносно нього державним виконавцем, у зв`язку із заборгованістю по аліментам, стягнутих заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.02.2016 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В телефонній розмові відповідач повідомила, що її донька ОСОБА_9 народжена від іншого чоловіка, а оскільки на момент її народження шлюб між ними офіційно не було розірвано, вона батьком вказала його, щоб в обох доньок були спільні прізвища.

Так як ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є рідного дочкою, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги про виключення відомостей про позивача як батька дитини з актового запису про народження дитини визнала повністю, але заперечувала проти стягнення з неї витрат на професійну правову допомогу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнала повністю, але відмовити в стягненні з відповідача витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, через їх необґрунтованість

Суд, вислухавши присутніх учасників справи та дослідивши матеріали справи, встановив наступне

Матеріалами справи підтверджується, що з 2000 року по 29.11.2005 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, розірвання кого підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

Як вбачається із письмових заяв сторін та тверджень їх представників з 2002 року сторони фактично припинили шлюбні відносини та почали проживати окремо один від одного. Відповідач почала проживати з іншим чоловіком ОСОБА_7 , з яким хотіла створити нову сім`ю та просила дозволу у позивача про надання згоди на усиновлення їх спільної дочки ОСОБА_8 , яка народилася у ІНФОРМАЦІЯ_3. Проти чого позивач не заперечував та надав нотаріально посвідчену заяву від 04.06.2006, але удочеріння його дочки так і не відбулося.

26.09.2019 позивачу було відмовлено в перетині державного кордону України, через тимчасові обмеження встановлені державним виконавцем у зв`язку із наявною заборгованістю по аліментам. Після цього, вбачається із змісту позовної заяви та пояснень представника позивача, позивачу стало відомо від відповідача про наявність записаної на його ім`я іншої доньки відповідача ОСОБА_11 , яка народилася в неї від спільного проживання з ОСОБА_7 , але була записана на нього, так як на момент народження дитини шлюб між сторонами офіційно розірвано не було.

Згідно повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в Російській Федерації Ростовській області, а її батьками записані ОСОБА_3 (без зазначення громадянства) та ОСОБА_4 , громадянка України.

Вказані вище обставини підтверджуються обома сторонами та ними не оспорюються.

Згідно частини першої статі 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно статті 133 СК України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно положень частини першої - шостої статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини.

Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Згідно вимог статті частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як вбачається із відзиву на позовну за яву та пояснень представника відповідача, відповідач підтвердила факт народження в неї в 2005 році дитини ОСОБА_11 від спільного проживання з іншим чоловіком ОСОБА_7 , оскільки з 2002 року вони спільно з позивачем не проживали. З цих підстав у відзиві вказала, що категорично проти призначення у справі молекулярно-генетичної експертизи, про яку просив позивач в позовній заяві.

За таких обставин, що відсутність кровного споріднення позивача з дитиною відповідача ОСОБА_12 , підтверджено відповідачем та визнаються обома сторонами і суд не має жодного сумніву в їх достовірності, тому ці обставини не підлягають доказуванню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про оспорювання батьківства та їх задоволення.

При розподілі судового збору та витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.

У зв`язку із визнанням відповідачем позову, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України з державного бюджету позивачу підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду. Інші 50 відсотків судового збору, відповідно до статті 141 ЦПК України підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу підтверджено договором про надання правничої (правової) допомоги 09.07.2019, актом прийому- передачі наданих послуг від 18.11.2019 та квитанцією № 01/18 від 18.11.2019 про сплату позивачем гонорару в розмірі 3500,00 грн.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами за результатами розгляду справи.

Згідно частин 4, 5 наведеної статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи співмірність розміру понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката, складність справи, яка не є складною та не потребує значного часу і обсягу виконання адвокатом робіт (надання послуг), визнання позову відповідачем, незначного за часом судового засідання, тому з врахуванням вимог частини 3 статті 141 ЦПК України суд вважає за можливе зменшити розмір витрат понесених на правничу допомогу до 1000,00 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_3 про оспорювання батьківства задовольнити.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису № 549 від 01.03.2006, складаного Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду за квитанцією № 1028 від 13.08.2019, що складає 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.)

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

треті особи:

Інгульський районний у м.Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, місце знаходження: м.Миколаїв, вул.Васляєва, 45;

Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, місцезнаходження: м.Миколаїв, пр.Богоявленський, 1.

Повний текст судового рішення складено 02.12.2019.

Суддя І.В.Коваленко