КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року, постановлену під головуванням судді Бабко В.В., -

встановила:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що має намір звернутись до суду із позовною заявою про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, зобов`язання вчинити певні дії, визнати умови іпотечного договору недійсними, визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Предметом майбутньої позовної заяви буде квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки, та реалізована ОСОБА_3 . Крім того, заявник має намір звернутись до ОСОБА_2 з вимогами про стягнення безпідставно отриманих коштів та стягнення моральної шкоди.

У зв`язку із цим, просив накласти арешт і заборонити вчиняти будь-які реєстраційній дії щодо права власності на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 ; накласти арешт і заборонити вчиняти будь-які реєстраційній дії щодо права власності на квартиру АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року заяву задоволено.

Накладено арешт та заборону вчиняти будь-які реєстраційній дії щодо права власності на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2584, виданого 04.07.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванченко В.Ю.

Накладено арешт та заборону вчиняти будь-які реєстраційній дії щодо права власності на квартиру АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , на підставі договору іпотеки, серія та номер: 421, виданого 27.02.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко М.О.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 скасувати.

ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав.

ОСОБА_3 вважає апеляційну скаргу обґрунтованою.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про його час і місце повідомлявся належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що вказана квартира належить ОСОБА_2 на праві власності.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 зазначив, що він має намір звернутись із позовною заявою, предметом якої буде квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того заявник має намір звернутись до ОСОБА_2 з вимогами про стягнення безпідставно отриманих коштів та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_2 є іпотекодержателем квартири АДРЕСА_3 .

Таким чином висновок суду про те, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_2 , не відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення заяви в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 .

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Ухвала суду від 18 липня 2019 року в частині накладення арешту та заборони вчиняти будь-які реєстраційній дії щодо права власності на квартиру АДРЕСА_3 , постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

В іншій частині ухвала суду не оскаржується.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року в частині накладення арешту та заборони вчиняти будь-які реєстраційній дії щодо права власності на квартиру АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , на підставі договору іпотеки, серія та номер: 421, виданого 27.02.2018 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко Миколою Олександровичем, скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 02 грудня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко