Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретарі Четвертак Л.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Василівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, територіальної громади в особі Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно, суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2019 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2, територіальної громади в особі Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно, в якому просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 17 січня 1997 року між ним і ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на Запорізькій будівельній товарній біржі був укладений договір міни нерухомості № 617. Одним об»єктом міни була квартира АДРЕСА_1, загальною площею 49,4 кв.м за ціною 8843 гривні. Зазначений договір був посвідчений підписами сторін і керуючим Товарної біржі. Договір зареєстрований в Журналі реєстрації біржевих правочинів з нерухомості 17.01.1997 року. Стягнуто держмито та біржовий збір в установленому розмірі.

Відповідно до умов вищезазначеного договору міни ОСОБА_3 і ОСОБА_2 поміняли квартиру АДРЕСА_1, на належну позивачу квартиру АДРЕСА_1. Однокімнатна квартира АДРЕСА_1 перейшла у власність ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у рівних долях. Обмін квартир проводився без доплат. 23 січня 1997 року вказаний вище договір міни від 17.01.1997 року № 617 був зареєстрований Василівським БТІ у реєстраційній книзі 11-1. Позивач став власником зазначеної квартири та безперервно та відкрито володіє цим нерухомим майном, використовує квартиру протягом 21 року для постійного проживання, зареєстрований за вказаною адресою, регулярно оплачує комунальні послуги та утримує квартиру в належному санітарно-технічному стані.

Всі правочини, які були вчинені та зареєстровані товарною біржею, не підлягають нотаріальному посвідченню у відповідності до приписів ЗУ «Про товарну біржу». ОСОБА_1 вважав, що встановлені законом вимоги щодо форми вчинення правочину та його

посвідчення було додержано до того моменту, поки не було порушено питання про можливість відчуження квартири. ІНФОРМАЦІЯ_1 стало відомо, що ОСОБА_3 помер.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з»явилася, надала суду письмову заяву, згідно якої позов визнає та просить суд справу розглядати без неї.

Представник відповідачаТГ в особі Степногірської селищої ради Василівського району Запорізької області у підготовче судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не має.

Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи у разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

17 січня 1997 року було укладено договір міни нерухомості № 617, зареєстрований на Запорізькій будівельній товарній біржі,між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, які поміняли квартиру АДРЕСА_2, і ОСОБА_1, на належну йому квартиру АДРЕСА_1 (а/с 5).

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 і 2 ст. 241 ЦК Української РСР 1963 року, положення якого діяли на момент укладення договору (далі - Кодекс), за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше.

Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.

Відповідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом.

Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом в передбачених цим Кодексом випадках.

23 січня 1997 р. бюро технічної інвентаризації було видано реєстраційне посвідчення гр. ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору міни від 17 січня 1997 р., що записано у реєстрову книгу за № 11-1 (а/с 6).

Згідно ст. 242 Кодексу договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає зі змісту відносин сторін.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

23.01.1997 р. було видано технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1, що знаходиться у власності ОСОБА_1 (а/с 7).

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу, нотаріальне посвідчення угод обов»язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання у цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

Ринкова вартість об'єкта - 2-кімнатної квартири АДРЕСА_1 станом на 09.11.2018 року становить 124520,00 грн., що підтверджується Витягом зі звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, виданого ФОП ОСОБА_4 (а.с. 8-11).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. помер ОСОБА_3 (а.с. 21).

Згідно ч. 2 ст. 48 Кодексу по недійсній угоді кожна зі сторін зобов»язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане у натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Відповідно до ст.ст. 328, 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм права, укладений сторонами договір міни квартири та будинку не відповідає вимогам законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються у заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом з умов договору міни, заяв учасників справи, поданих до суду, було встановлено, що позивач і відповідачі домовилися щодо всіх істотних умов договору міни, виконали умови вчиненого між ними правочину, претензій один до одного не мають.

Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені по справі докази, суд вважає, що визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що для повного захисту прав і інтересів позивача необхідно згідно ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнати посвідчений не нотаріально, а на товарній біржі спірний договір міни житлової нерухомості недійсним, після чого визнати правочин - договір міни, укладений 17 січня 1997 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дійсним, і визнати за позивачем право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 328 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 247, 259, 263, 265, 353, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати недійсним договір міни квартири АДРЕСА_2, укладений 17 січня 1997 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований Запорізькою будівельною товарною біржею «Екватор» за реєстраційним номером 11-1.

Визнати дійсним правочин - договір міни квартири АДРЕСА_2, укладений 17 січня 1997 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд шляхом подачі скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова