Номер провадження: 22-ц/813/6802/19
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року за клопотанням представника Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» Одеської міської про зупинення провадження у справі у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» Одеської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки з дати звільнення до дня видачі трудової книжки та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» Одеської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки з дати звільнення до дня видачі трудової книжки та стягнення моральної шкоди.

Представник відповідача в судовому засіданні заявила клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа №521/7313/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і тому розгляд справи про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, який відраховується з дати звільнення, тобто з дня видачі наказу про звільнення, який наразі оскаржується позивачем, є неможливим, так як у разі скасування наказу про звільнення та поновлення позивача на роботі буде стягнуто середній заробіток за час вимушеного, що призведе до подвійного стягнення з відповідача грошових сум. Посилаючись на викладене просила зупинити провадження у справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року клопотання представника Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» Одеської міської про зупинення провадження у справі - задоволено.

Провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» Одеської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки з дати звільнення до дня видачі трудової книжки та стягнення моральної шкоди зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №521/7313/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вказану ухвалу суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_1 в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали..

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Задовольняючи клопотання представника Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» Одеської міської про зупинення провадження у справі, суд передчасно дійшов зазначеного висновку , виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , звернувшись до суду з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» Одеської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки з дати звільнення, тобто з 14.04.2017р. до дня видачі трудової книжки та стягнення моральної шкоди, вказувала, що в день звільнення їй не було видано трудову книжку. Трудова книжка відповідачем була видана їй тільки 30.05.2017 року.

Предметом спору у справі № 521/7313/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» Одеської міської ради є визнання незаконним та скасування наказу про звільнення №42-ОС від 14.04.2017р., стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про що свідчить копія позовної заяви та копія ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 06.05.2019р. про відкриття провадження у справі № 521/7313/19, які були надані представником відповідача.

Суд вважав, що за таких обставин, оскільки позивачем ОСОБА_1 оскаржується в іншому цивільному проваджені наказ про її звільнення з посади, яку вона займала в Комунальній установі «Центр первинної медико-санітарної допомоги №16», правонаступником якої є Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» Одеської міської ради, не може бути вирішений позов ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки з дати звільнення до дня видачі трудової книжки та стягнення моральної шкоди, так як така позовна вимога є похідною від позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проте колегія судів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Як вбачається з позовних заяв предмети і підстави у даних справах різні.

У справі № 521/21432/18 про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки - дати звільнення до дня видачі трудової книжки та стягнення моральної шкоди предметом доказування є: факт і термін вимушеного прогулу, у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки з дати звільнення - .9.07.2016 р. до дати видачі трудової книжки - 30.05.2017 p., наявність вини роботодавця у затримці видачі трудової книжки, розмір заробітної плати за останні два місяці роботи до звільнення (середньоденна заробітна сплата), порушення трудових прав працівника.

У справі № 521/7313/19 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу предметом доказування - незаконність накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за прогул і термін вимушеного прогулу через неможливість працевлаштування через компрометуючий запис у трудовій книжці з дати винесення наказу - з 14.04.2017 р., або після дати видачі трудової книжки - 30.05.2017 р. (в залежності від того, яке рішення винесе суд за першою справою № 521/21432/18 ) на термін, який, відповідно до ст. 235 КЗпП, буде визначений судом, тому що цей вимушений прогул відбувся у часі пізніше, ніж вимушений прогул у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки.

Верховним судом України в Ухвалі від 18 червня 2019 року у справі № 175/27/14-ц викладена наступна правова позиція. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд має у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що викладені обставини судом з`ясовано неповно, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали з порушенням процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Викладені обставини судом з`ясовано неповно, що є підставою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, часткового задоволення апеляційної скарги та скасуванню ухвали суду першої інстанції з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 02.12.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді М.М. Даргомерецький

Р.Д. Громік