Справа № 199/9972/18
(2/199/127/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

13.03.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, тертя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Обслуговуючий кооператив «Гаражно-будівельний кооператив «Автолюбитель - 2»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому, просить встановити факт родинних відносин, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4, померлого 20.06.2015 року, на рухоме та нерухоме майно.

Позов мотивований тим, що позивач є донькою ОСОБА_4, який помер 20.06.2015 року. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на наступне майно:квартира АДРЕСА_1, гараж № 17 в гаражному кооперативі «Автолюбитель-2», за адресою: м. Дніпро, вул. Стрілочна, автомобіля марки ГАЗ-21 Л «Волга», 1963 року випуску, державний номер 23-24 ДНГ, кузов № НОМЕР_1, шасі 268708, яке останній не зареєстрував на своє імя, але фактично прийняв спадщину після смерті своїх батьків, ОСОБА_5, померлої 03 квітня 2001 року та ОСОБА_6, померлого 05 липня 2004 року.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є відповідачі по справі, які відмовляються передавати оригінали правовстановлюючих документів на майно, та свідоцтво про народження спадкодавця для оформлення спадщини.

Позивач із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори звернулась, однак отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно, та оригінала свідоцтва про народження батька.

Позивач та її представник до суду не зявились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсягу.

Відповідачі до суду не зявилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти позову.

Третя особа Гаражно-будівельний кооператив «Автолюбитель-2» до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком позивача по справі згідно свідоцтва про народження серія І-РЕ № 445753, видане Міськвідділом ЗАГС міста Совєтськ Калінінградської області 29.03.1983 року.

20 червня 2015 року помер ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ № 638524, виданого відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 08 липня 2015 року, актовий запис № 5371.

03 квітня 2001 року, згідно свідоцтва про смерть серії 1-НО № 524331, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Новоазовського райуправління юстиції Донецької області 04 квітня 2001 року, актовий запис № 51, померла ОСОБА_5.

05 липня 2004 року, згідно свідоцтва про смерть серії 1-НО № 799993, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції Донецької області 06 липня 2004 року, актовий запис № 118, помер ОСОБА_6.

ОСОБА_7 з рішенням Новоазовського суду Донецької області від 19 березня 2007 року, яке набрало законної сили, встановлено що ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті своїх батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Вказаним рішенням суду визнано за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно у вигляді грошових внесків на імя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в Державному ощадному банку України.

Статтею 83 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд приходить до висновку про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4, померлий 20 червня 2015 року є сином ОСОБА_5, померлої 03 квітня 2001 року, та ОСОБА_6, померлого 05 липня 2004 року.

ОСОБА_7 п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За приписами ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_5, померлої 03 квітня 2001 року та ОСОБА_6, померлого 05 липня 2004 року єдиним спадкоємцем за законом є їх син - ОСОБА_4

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_5відкрилась спадщина на належне їм на праві спільної сумісної власності майно: квартиру АДРЕСА_2, гараж № 17 в гаражному кооперативі «Автолюбитель-2», за адресою: м. Дніпро, вул. Стрілочна, автомобіля марки ГАЗ-21 Л «Волга», 1963 року випуску, державний номер 23-24 ДНГ, кузов № НОМЕР_1, шасі 268708.

Квартира за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів 14.01.1997 року згідно з розпорядженням № 4/377-97 від 14.01.1997 року.

ОСОБА_7 довідки КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 1403 від 01.02.19 року реєстрація права власності на гараж №17 в гаражно-будівельному кооперативі «Автолюбитель-2», за адресою: м. Дніпро, вул. Стрілочна, за спадкодавцем не проведено

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що «у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди».

ОСОБА_7 Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/313 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до довідки з Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області Міністерства внутрішніх справ України від 31.01.2019 року № 31/4/489 зареєстрований автомобіль марки ГАЗ-21 Л «Волга», кузов № НОМЕР_1, шасі 268708, двигун 403928, державний номер 23-24 ДНГ та технічний паспорт АО № 768064 за ОСОБА_6.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 прийняв спадщину у вигляді вищевказаного майна після смерті своїх батьків.

Позивач, як спадкоємець першої черги в установлений законом строк, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлого 20.06.2015 року. Відповідачі, як інші спадкоємці першої черги, в установленому законом порядку відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. Проте постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через неможливість встановлення кровного споріднення та відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до статей 1216-1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_7 з ч.1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. ОСОБА_7 з ч.1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

ОСОБА_7 з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів.

ОСОБА_7 з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у тому разі, коли в нього відсутні правовстановлюючі документи.

ОСОБА_7 ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

П. 23 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Правовий аналіз положень ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що спосіб захисту прав, а саме: визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування за законом не суперечить положенням ст.16 ЦК України. Зокрема, ч. 2 вказаної статті передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як зазначено у правовій позиції Верховного суду України у постанові від 12.06.2013 року №6-32цс/13, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити спадкові права сторін, позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, що підтверджується вищенаведеними фактами.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 1263, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст.3,4, 114, 118-120, 256-259 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, тертя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Обслуговуючий кооператив «Гаражно-будівельний кооператив «Автолюбитель - 2» задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, померлий 20 червня 2015 року є сином ОСОБА_5, померлої 03 квітня 2001 року, та ОСОБА_6, померлого 05 липня 2004 року.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, місто Дніпро, вул. Погрібняка, буд. 21) в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4, померлого 20 червня 2015 року, право власності на квартиру АДРЕСА_4 житловою площею 27,2 кв.м., загальною площею 45,9 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, місто Дніпро, вул. Погрібняка, буд. 21) в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4 померлого 20 червня 2015 року, право власності на гараж № 17, площею 18,7 кв.м.в гаражно-будівельному кооперативі «Автолюбитель-2», розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Стрілочна.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, місто Дніпро, вул. Погрібняка, буд. 21) в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4, померлого 20 червня 2015 року, право власності на автомобіль марки ГАЗ-21 Л «Волга», 1963 року випуску, державний номер 23-24 ДНГ, кузов № НОМЕР_1, шасі 268708.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя