Номер провадження: 22-ц/813/534/19
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 травня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Агенство Фінанс» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом у якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором №JC2012-00009 у розмірі 115871,11 грн., яка складається з пені за прострочення відсотків 881,78 грн., пені за прострочення кредиту 51666,67 грн. та штрафу 63322,67 грн. та заборгованість за кредитним договором №JC2012-00003 у розмірі 46681,04 грн., яка складається з пені за прострочення відсотків 336,59 грн., пені за прострочення кредиту 20833,33 грн. та штрафу 25511,11 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 травня 2018 року позов задоволено.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 травня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до с. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Агенство Фінанс» про стягнення заборгованості суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом апеляційної інстанції встановлено і підтверджується належними та допустимими доказами, що 30.03.2012р. між АБ «Південний», правонаступником якого є позивач, та третьою особою укладено кредитний договір №JC2012-00003, а 20.08.2012р. кредитний договір №JC2012-00009, щодо відкриття кредитних ліній.

25.12.2014р. між позивачем та відповідачем укладено договір поруки (з урахуванням додаткової угоди від 9.02.2015р.), за яким відповідач узяв на себе зобов`язання відповідати перед Банком щодо узятих на себе зобов`язань третьою особою щодо виконання умов кредитного договору №JC2012-00003, але не більшу 7150000 грн.

У той же день між позивачем та відповідачем укладено договір поруки, за яким відповідач узяв на себе зобов`язання відповідати перед Банком щодо узятих на себе зобов`язань третьою особою щодо виконання умов кредитного договору №JC2012-00009, але не більшу 1240000 грн.

В порушення вимог вказаних кредитних договорів третя особа не виконує взяті зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість.

15.07.2015р. позивачем на адресу відповідача направлені вимоги №86-32941 від 15.07.2015р. та №86-32940 від 15.07.2015р. щодо повернення заборгованості, які залишилися не виконаними.

Відповідно до п.3.1 Договорів поруки, 20.07.2015р. з поточного рахунку відповідача позивач списав кошти у погашення простроченої заборгованості, однак їх не вистачило для повного погашення заборгованості.

Заборгованість за кредитним договором №JC2012-00003 станом на 13.12.2017 року становить 46681,04 грн., яка складається з пені за прострочення відсотків 336,59 грн., пені за прострочення повернення кредиту у сумі 20833,33 грн. та штрафу відповідно до умов п.4.2 Договору 25511,11 грн.

Заборгованість за кредитним договором №JC2012-00009 станом на 13.12.2017 року становить 115871,11 грн., яка складається з пені за прострочення відсотків 881,78 грн., пені за прострочення повернення кредиту у сумі 51666,67 грн. та штрафу відповідно до умов п.4.2 Договору 63322,67 грн.

Вказана заборгованість підтверджується відповідними розрахунками (а.с.28,61).

Щодо посилання скаржника на те, що згідно довідки вих №168-40572БТ від 31.08.2015 року станом на 01.08.2015 року в заборгованість по тілу кредиту та по процентам по кредитному договору № JC2012-00003 від "ЗО" березня 2012. а також по тілу кредиту та по процентам по кредитному договору JC2012-00009 від "20"серпня 2012 року - відсутня, а отже у позивача були відсутні підстави для звернення з позовом до суду, дана довідка спростовує висновки суду та твердження позивача, що стали підставою для задоволення позову.

Вказане, не відповідає дійсності, оскільки предметом позову у справі №520/15326/17-ц було стягнення штрафу та пені, а не тіла кредиту та відсотків. Таким чином, довідка вих.№168- 40572БТ від 31.08.2015 року свідчить про те. що відсутня саме заборгованість за тілом кредиту та за відсотками, а не про те. що відсутня заборгованість за штрафом та пенею, що була предметом розгляду даної справи.

Щодо посилання скаржника не те, що провадження у даній справі підлягає зупиненню до розгляду справи №520/6987/16-ц Апеляційним судом Одеської області, оскільки 24.09.2018 року в ідентичній справі №520/7814/18. за позовом Банка до ОСОБА_1 третя особа ТОВ «Транс Агенство Фінанс» про стягнення заборгованості вже було зупинено провадження, необхідне зазначити наступне.

Не існує жодної справи, провадження у якій відкрито за позовом Банку до ОСОБА_1 та предметом якої є вимоги ідентичні вимогам у даній справі, предмет розгляду даної справи не с тотожним та не має жодного відношення до предмету розгляду справ №520/6987/16-ц та №520/7814/18, тому відсутні будь-які підстави для зупинення провадження у даній справі до розгляду справи № 520/15326/17 Одеським апеляційний судом.

Скаржник також посилається на неправильне застосування в оскаржуваному судовому рішенні норм права, зазначаючи, що строк основного зобов`язання (кредитного договору) начебто був встановлений моментом пред`явлення вимоги, тобто 15.07.2015 року, а позов пред`явлений у грудні 2017року, тому згідно ч.4. cт.559 ЦК України - порука є припиненою.

Зазначені твердження заявника не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки як відповідно до умов Кредитного договору №JC2012-00009 від 20.08.2012 року, так і відповідно до умов Кредитного договору №JC2012-00003 від 30.03.2012 року в п.1.1. встановлено строк виконання зобов`язання, відповідно до умов Кредитних договорів - 25.06.2015 року, а згідно п. 1.8. договорів поруки від 25.12.2014 року, встановлено термін дії поруки до 25.06.2018 року.

Тобто, оскільки позов було подано у грудні 2017 року, у жодному випадку, на момент звернення Банку з позовом до суду договір поруки не міг бути припиненим.

Отже, судом, при ухвалені оскаржуваного рішення було враховано ту обставину, шо договори поруки, укладені 25.12.2014 року- з ОСОБА_1 містять термін дії поруки до .06.2018 року, та як наслідок правильно встановлено, що у даному випадку не підлягає застосуванню норма матеріального права, щодо припинення поруки у зв`язку з непред`явленням кредитором до поручителя позову протягом одного року з дня укладення договору поруки.

Відповідно до Правової позиції ВСУ у справі № 6-3087цс16 визначено, що «За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки».

Підсумовуючи повно та всебічно з`ясовані обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, правильним є висновок суду, щодо задоволення позову Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Агенство Фінанс» про стягнення заборгованості, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на приписах закону, та надані позивачем докази на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, можуть вважатися належними, є достовірними та допустимими.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновку суду обставинам справи, неправильну оцінку судом доказів наданих у процесі розгляду справи, порушення норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 УПК України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 травня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (ідентифікаційний номер: 20953647; місцезнаходження: 65059, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1) понесені Акціонерним банком «Південний», у зв`язку з переглядом заочного рішення у даній справі, витрати на правову допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн..

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.11.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький