ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №509/3654/18

Апеляційне провадження № 22-ц/813/3136/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів-Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря-Сороколет Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 серпня 2018 року про відкриття провадження у складі судді Кочко В.К.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до житлового - будівельного кооперативу «Марін-Білдер» (далі-ЖБК «Марін-Білдер»), про визнання права власності на житловий будинок, в якому просила визнати право власності, за:

- ОСОБА_3 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 401,90 кв.м. літ "А-2Ж, А1";

- ОСОБА_4 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 270, 4 кв.м., житловою площею 90,9 кв.м. (т.1 а.с.4-16).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 серпня 2018 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ЖБК «Марін-Білдер» про визнання права власності на житловий будинок (т.1а.с.103).

Ухвалою цього суду від 09 листопада 2018 року залучено ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (т.1а.с.141).

Не погодившись з ухвалою суду від 23 серпня 2018 року про відкриття провадження, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права в частині недотримання правил підсудності.

Зокрема, апелянт зазначила, що:

- під час відкриття провадження суд не використовував дані Єдиного державного реєстру прав власності на спірну нерухомість щодо визначення дійсного місцезнаходження спірного майна та дані з Єдиного державного реєстру щодо юридичних осіб з метою перевірки місця знаходження (юридичної адреси) відповідача та визначення підсудності, як це передбачено вимогами ст. 187 ЦПК України;

- в матеріалах справи відсутні дані про місце знаходженні спірних об`єктів у вигляді довідок органів місцевого самоврядування, органів поштового зв`язку або виписок з Єдиного державного реєстру прав власності, що унеможливлює встановити дійсне місцезнаходження спірного майна та підсудність спору, тому відкриття провадження по справі є передчасним (т.1а.с.233-237).

У відзиві на апеляційну скаргуОСОБА_3 , ОСОБА_4 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що апелянтом оскаржується ухвала про відкриття провадження не в частині підсудності, апелянт вимагає скасувати ухвалу суду про відмову в задоволенні процесуального клопотання щодо зупинення провадження (т.2 а.с.24-27).

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтримала відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява позивачів про визнання права власності на житловий будинок подана з додержанням вимог ст.ст.175-177 ЦПК України, відсутні підстави, визначені ст.ст.185-186 ЦПК України для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Так, ст.187 ЦПК України регламентує питання відкриття провадження у справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

За загальним правилом, встановленим ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, а позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Підсудність за вибором позивача визначена ст.28 ЦПК України.

В свою чергу, відповідно до ч. 1ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визнання підсудності цивільних справ» судам роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч.1ст.114 ЦПК України, в ред.2004), аналогічна ст. 30 ЦПК України, в ред.2017).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положенням статті 181 ЦК до нерухомого майна належить: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визнання додаткового строку для прийняття спадщини.

Наявність норм про виключну підсудність пояснюється особливостями справ, на які вони поширюються, і направлені на дотримання права особи на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом, на створення сторонам рівних і найбільш сприятливих умов при розгляді справи і виконанні рішення.

Як вбачається із змісту позову, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до Овідіопольського районного суду Одеської області із позовом до ЖБК «Марін-Білдер» про визнання права власності на житлові будинки, за місцем розташування спірного нерухомого майна.

При цьому, зазначили, що предметом спору є нерухоме майно, а саме: спірні житлові будинки, які знаходяться у селі Мизикевича (Лиманка), що відноситься згідно з адміністративно-територіальним поділом до Овідіопольського району, Одеської області.

Відповідач по справі: кооператив ЖБК «Марін-Білдер» зареєстрований у Овідіпольської районної адміністрації в Одеської області 20 жовтня 2005 року за № 20000075, що підтверджено Статутом кооперативу, який є в матеріалах справи (т.1а.с.26-36).

Місцезнаходження юридичної адреси Житлово-будівельного кооперативу "Марін - Білдер" є Одеська область, Овідіопольський район, с.Лиманка, ж/м "Совіньйон", вул. Набережна, 2-А, .

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст.30 ЦПК України вказана справа підсудна Овідіопольському районному суду Одеської області, оскільки спірні житлові будинки знаходяться на території Овідіопольського району.

До вказаних правовідносин застосовується ст.30 ЦПК України (виключна підсудність).

Інші доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції правил підсудності є безпідставними, позов обґрунтовано пред`явлено до суду за місцезнаходженням об`єкта нерухомості, на який розповсюджується виключна підсудність.

Таким чином, ухвала про відкриття провадження судом першої інстанції ґрунтується на вимогах процесуального закону та узгоджується з матеріалами справи, у зв`язку із чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу від 23 серпня 2018 року про відкриття провадження залишити без змін.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 серпня 2018 року про відкриття провадження залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 29 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді: