Справа № 487/6576/18
Провадження № 2/487/493/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі судді Біцюка А.В., за участю секретаря Демиденко Н.В., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_4 (54038, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (56601, АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

02.10.2018 року ОСОБА_4 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2, в якому посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, просить суд:

1. Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_4, 27.01.1997р.н. та ОСОБА_2, 16.03.1994р.н., зареєстрований 02.08.2014 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №377.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 2704,80 грн., з яких судовий збір у сумі 704,80 грн. та витрати на надання правової допомоги у розмірі 2000,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 02.08.2014 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя між сторонами не склалося через різні характери та погляди на життя. Фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2017 року. За такого їх сімя розпалася остаточно, подальше її збереження є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного, просить суд вказаний шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_4 до судового засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Лютик».

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримував в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову. Крім того, суду надав заяву про стягнення витрат, повязаних з наданням правничої допомоги, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, повязані з правничою допомогою в розмірі 2000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнавав, не заперечував проти їх задоволення. Суду надав відзив на позовну заяву, в якому проти стягнення з нього судових витрат, понесених позивачкою заперечував, посилаючись на те, що він є учасником бойових дій, а тому на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного просив суд судовий збір у розмірі 704,80 грн. компенсувати позивачу за рахунок держави, а витрати, повязані з правовою допомогою в розмірі 2000,00 грн. розподілити пропорційно між сторонами.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позицію відповідача підтримував, проти задоволення позову не заперечував.

Зясувавши позиції сторін, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

02.08.2014 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №377, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, від 02.08.2014року, серії І-ФП №106525.

Від шлюбу подружжя має спільного неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП №221810.

Спільне життя між сторонами не склалось через різні характери та погляди на життя. Фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2017 року.

Подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим так як це суперечить інтересам сторін.

Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За такого, суд вважає, що їх сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору, про що йдеться у постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 року по справі №6-152цс17.

Відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням УБД серії АА №446023, а тому відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору.

За такого, суд приходить до висновку, що судовий збір, сплачений позивачем за подання позову згідно квитанції № 5836234 від 02.10.2018 року, у відповідності до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки відповідач у справі звільнений від оплати судових витрат на підставі п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», так як є учасником бойових дій.

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - пятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у звязку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини девятої статті 141 цього Кодексу.

Враховуючи, що позов відповідачем визнано в повному обсязі, суд приходить до висновку, що судові витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн., понесені позивачем, підлягають розподілу пропорційно між сторонами, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Після розірвання шлюбу позивач виявила бажання залишити шлюбне прізвище «Лютик».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 89, 141, 142, 259, 263-265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 02 серпня 2014 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис 377, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, розірвати.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу - ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду або до того ж суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22.03.2019 року.

Суддя Біцюк А. В.