Провадження № 4-с/201/76/2019
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю серетаря судового засідання Кисельової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Горілого Кирила Костянтиновича від 02.08.2017р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 554432135,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2019р. ОСОБА_1 звернувся через свого представника адвоката Зосименко С.Г. (діє на підставі договору від 20.09.2019р. і ордеру від 20.09.2019р. а.с. 7 -8) до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірною і скасувати постанову державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Горілого К.К. від 02.08.2017р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 554432135, зобов`язати Соборний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області скасувати заходи примусового виконання рішень з боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 54432135.

В обгрунтування скарги посилався на те, що постановою державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Горілого К.К. від 02.08.2017р. на підставі заяви від 20.07.2017р. заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ярушевської І.І. відкрите виконавче провадження з виконання постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В. від 29.09.2014р. про стягнення з боржника виконавчого збору.

У постанові державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В. про стягнення з боржника виконавчого збору від 29.09.2014р. строк пред`явлення до виконання даної постанови визначений як один рік.

Боржник вважає, що державний виконавець Соборного ВДВС Горілий К.К. у порушення п. 2 ч. 4. п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» неправомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки, із заявою про відкриття виконавчого провадження звернулась держава в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України датованою 20.07.2017р., яка надійшла до Соборного ВДВС 02.08.2017р. з виконавчим документом, у якому зазначено строк пред`явлення до виконання протягом одного року (з 29.09.2014 р. до 29.09.2015 р.), тобто з пропуском вставленого виконавчим документом строку.

На підставі вищевикладеного, просив скаргу задовольнити.

Представник в судове засідання надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, вимоги скарги підтримала, просила її задовольнити (а.с. 57).

Від представника Соборного ВДВС в.о. начальника Тичинського Д.Є. 03.12.2019р. надійшов відзив на скаргу (а.с. 38 - 42), у якому представник ВДВС просив відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущений, оскільки з 15.07.2014р. по 20.07.2017р. виконавче провадження № 43983987 перебувало на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з примусового виконання виконавчого листа № 2/201/183/2014 від 23.04.2014р., виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська

Згідно з матеріалами виконавчого провадження виконавчий документ видав Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська 23.04.2014о. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 387 154,51 грн., в тому числі 240 058,00 грн. - основного боргу, 32 912,51 грн. - 3 % річних від простроченої суми, 14 426,60 грн. - сума боргу з урахуванням індексу інфляції, 20 021 775,80 грн. - 5 % пені за кожний день прострочення, 77 981,60 грн. - 20 % суми штрафу від суми позики.

15.07.2014р. було відкрито виконавче провадження № 43983987 по стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 387 154,51 грн. В ході виконання виконавчого провадження № 43983987 не було стягнуто виконавчий збір.

Тому 02.08.2017р. на підставі заяви заступника директора Департаменту Ярушевської І.І. було відкрито виконавче провадження № 54432135 з виконання постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В. про стягнення з боржника виконавчого збору від 29.09.2014р.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Стягувачем за виконавчим провадженням є держава в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Отже, державний виконавець Соборного ВДВС Горілий К.К. правомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 54432135 на підставі заяви заступника директора Департамента.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення від 02.04.2012р.) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, який встановлений частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

У відповідності до вимог п. 3.7.4, абз. 3 п. 4 Інструкції з примусового виконання рішень в редакції від 29.09.2016р., Департаментом було виділено постанову про стягнення виконавчого збору в окреме провадження, внаслідок того, що виконавчий збір з боржника не було стягнуто в рамках виконавчого провадження № 43983987.

Оскільки сума виконавчого збору становила 2 038 715, 45 грн. Департамент не міг стягнути її з боржника, а тому передав виконавче провадження по стягненню з боржника виконавчого збору до Соборного ВДВС за місцем знаходження (проживання) боржника.

В свою чергу, державний виконавець Соборного ВДВС відкрив виконавче провадження, за заявою Відділу примусового виконання рішень Департамента по стягненню з боржника (скаржника) виконавчого збору.

Звернув увагу суду, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» становить 3 роки. Однак, постановою про стягнення з боржника виконавчого збору від 29.09.2014р. передбачено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання один рік. Зважаючи на те, що стягнення виконавчого збору було виділено в окреме провадження № 54432135, після закриття виконавчого провадження № 43983987, внаслідок того, що виконавчий збір не був стягнутий в рамках основного виконавчого провадження, то строк до пред`явлення до виконання виконавчого провадження № 54432135 необхідно відраховувати з дня закінчення основного виконавчого провадження № 43983987, а саме з 20.07.2017р.

Від представника стягувача - Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Парусенка І.В. (діє на підставі довіреності від 24.07.2019р. а.с. 54) також 03.12.2019р. надійшов відзив на скаргу (а.с. 48 - 53), в якому представник Департамента також заперечував проти задоволення скарги з аналогічних підстав, а також вказав, що оскільки стягнення виконавчого збору було виділено в окреме провадження № 54432135 після закриття виконавчого провадження № 43983987, внаслідок того, що виконавчий збір не був стягнутий в рамках основного виконавчого провадження, строк до пред`явлення до виконання виконавчого провадження № 54432135 необхідно відраховувати з дня закінчення основного виконавчого провадження № 43983987, а саме з 20.07.2017р.

Відповідно, в період здійснення "основного" виконавчого провадження постанова про стягнення виконавчого збору автоматично є такою що пред`явлена до виконання. Той факт, що постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення № 54432135 від 02.08.2017р. винесена за наслідками постанови про повернення виконавчого документа стягувану № 43983987 від 20.07.2017р. не свідчить про пропуск строку звернення до суду, оскільки він в цьому випадку, має рахуватися з моменту повернення виконавчого документа 20.07.2017р. Строки визначені для пред`явлення виконавчих документів до виконання, які були передбачені статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 і ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»№ 1404, не пропущені.

Суд, вивчивши доводи учасників справи, дослідивши матеріали скарги, встановив таке.

Учасниками справи не заперечуються ті обставини, що Жовтневим районний суд м. Дніпропетровська був виданий виконавчий лист від 23.04.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача - ОСОБА_2 20 387 154,51 грн., в тому числі 240 058,00 грн. - основного боргу, 32 912,51 грн. - 3 % річних від простроченої суми, 14 426,60 грн. - сума боргу з урахуванням індексу інфляції, 20 021 775,80 грн. - 5 % пені за кожний день прострочення, 77 981,60 грн. - 20 % суми штрафу від суми позики.

15.07.2014р. відкрито виконавче провадження № 43983987 по стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 387 154,51 грн. В ході виконання виконавчого провадження № 43983987 не було стягнуто виконавчий збір.

Постановою державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Горілого К.К. від 02.08.2017р. на підставі заяви від 20.07.2017р. заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ярушевської І.І. відкрите виконавче провадження з виконання постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В. від 29.09.2014р. про стягнення з боржника ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 2 038 715,45 грн. (а.с. 5, 29,30).

Заявник вважає дану постанову незаконною.

Відповідно до ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За змістом пункту 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди є окремими виконавчими документами.

Тобто, примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII (у редакції на день винесення оскаржуваної постанови) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження. Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі. У випадку, передбаченому абзацом третім пункту 13 розділу ІХ цієї Інструкції, приватний виконавець не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа виносить постанову про передачу виконавчого документа відповідному органу державної виконавчої служби із врахуванням вимог ст. 24 Закону України « Про виконавче провадження» .

Згідно із частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду: справа № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) від 06 червня 2018 року, справа № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18) від 06 червня 2018 року, справа № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18) від 28 листопада 2018 року.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скарга підлягає закриттю, оскільки розгляд скарги відноситься до юрисдикції адміністративних судів та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 448, 450, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Горілого Кирила Костянтиновича від 02.08.2017р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 554432135 - закрити.

Роз`яснити заявникові, що справа відноситься до предметної юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Наумова