Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 509/3593/15-ц

провадження № 61-9008 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - Кароліно-Бугазька сільська рада Овідіопольського району Одеської області,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 листопада 2017 року у складі судді Бочарова А. І. та постанову Одеського апеляційного суду від 21 березня 2019 року у складі колегії суддів: Гірняк Л. А., Сегеди С. М., Цюри Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування рішень сільської ради та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням 12 сесії XXI скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 18 грудня 1991 року йому була виділена земельна ділянка під індивідуальне житлове будівництво площею 0,15 га по АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Овідіопольської районної ради народних депутатів від 19 березня 1992 року № 209 йому було надано дозвіл на будівництво індивідуального будинку і господарських споруд по АДРЕСА_1 . Рішенням сільської ради від 23 березня 1993 року № 19 йому надано у постійне користування вказану земельну ділянку під будівництво та обслуговування житлового будинку. Рішенням 24 сесії XXI скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 19 квітня 1994 року № 18 йому була передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,15 га по АДРЕСА_1 .

Проте рішенням Кароліно-Бугазької сільської ради від 26 січня 1999 року № 146 було відмінено рішення сільської ради від 23 березня 1993 року № 19 про надання йому у постійне користування земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку, а також відмінено рішення сільської ради від 19 квітня 1994 року № 18 про передачу йому у приватну власність вищевказаної земельної ділянки.

Крім того, Кароліно-Бугазькою сільською радою прийнято рішення від 13 грудня 2000 року № 652 про надання земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Після цього він був змушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 25 лютого 2004 року, яке залишено без змін після апеляційного та касаційного перегляду, було задоволено його позов до Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, ОСОБА_2 та визнано незаконним рішення Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської областівід 26 січня 1999 року № 146, скасовано рішення Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 13 грудня 2000 року № 652, зобов`язано ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у користуванні приватною власністю - земельною ділянкою площею 0,15 га по АДРЕСА_1 .

Кароліно-Бугазька сільська рада Овідіопольського району Одеської області своє рішення від 13 грудня 2000 року № 652 не скасувала та знову надала дозвіл на оформлення державного акту на спірну земельну ділянку ОСОБА_2

12 червня 2007 року він звернувся до Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації для оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 та надав копію вищевказаної ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2007 року.

Проте Кароліно-Бугазська сільська рада Овідіопольського району Одеської області рішенням від 25 жовтня 2007 року № 966-У відмовила йому у видачі листа-замовлення на виготовлення державного акту на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку. Вважав, що рішення Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25 жовтня 2007 року № 966-V є незаконним, так як винесено з порушенням його прав.

Рішенням Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25 жовтня 2007 року № 965-V скасовано своє рішення від 23 березня 1993 року № 19, яким йому було надано у користування зазначену вище земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, і рішення сільської ради від 19 квітня 1994 року № 18, згідно з яким йому було передано у приватну власність спірну земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,15 га по АДРЕСА_1 .

Вважав, що рішенням Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25 жовтня 2007 року № 965-У порушено його право на користування й розпорядження спірною земельною ділянкою, тому це рішення сільської ради є незаконним і винесено з порушенням положень ЗК України.

Крім того, рішенням від 13 грудня 2000 року № 652 Кароліно-Бугазська сільська рада Овідіопольського району Одеської області безпідставно, порушуючи його право на земельну ділянку, передала ОСОБА_2 земельну ділянку за цією самою адресою та у такому самому розмірі для будівництва житлового будинку і господарських будівель, а 18 червня 2008 року сільська рада винесла рішення № 1344-V, яким затвердила технічну документацію про надання дозволу на передачу безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 й видала останньому державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просив суд:

- скасувати рішення 13 сесії V скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25 жовтня 2007 року № 965-У «Про скасування рішення 12 сесії Кароліно-Бугазької сільської ради XXI скликання від 18 грудня 1991 року «Про виділення йому земельної ділянки по АДРЕСА_1 », рішення 20 сесії Кароліно-Бугазької сільської ради XXI скликання від 23 березня 1993 року № 19 «Про виділення у постійне користування ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1 », рішення 24 сесії Кароліно-Бугазької сільської ради XXI скликання від 19 квітня 1994 року № 18 «Про передачу у власність земельної ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 »;

- скасувати рішення 13 сесії V скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25 жовтня 2007 року № 966-У «Про відмову ОСОБА_1 у видачі листа-замовлення на виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,15 га по АДРЕСА_1 »;

- скасувати рішення 19 сесії XXIII скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 13 грудня 2000 року № 652;

- скасувати рішення сімнадцятої сесії V скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 18 червня 2008 року № 1344 «Про безоплатну передачу у власність громадянину ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 »;

- зобов`язати Кароліно-Бугазьку сільську раду Овідіопольського району Одеської області надати йому дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 та не чинити йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою.

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа - ОСОБА_1 , який мотивовано тим, що на підставі рішень Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 13 грудня 2000 року № 652 та від 18 червня 2008 року № 1344-V він у встановленому законом порядку набув право власності на спірну земельну ділянку по АДРЕСА_1 та 30 квітня 2009 року отримав державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку площею 0,150 га з кадастровим № :02:002:0850.

Кароліно-Бугазькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області рішення від 18 грудня 1991 року «Про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 » не приймалося. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 квітня 2009 року за підробку вищевказаного рішення сільської ради до кримінальної відповідальності за частиною першою статті 366 КК України був притягнутий колишній голова сільської ради - ОСОБА_4 , але у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності він був звільнений від кримінального покарання, а провадження у кримінальній справі закрито.

З урахуванням викладеного ОСОБА_2 просив суд скасувати: рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 18 грудня 1991 року «Про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 »; рішення 24 сесії Кароліно-Бугазької сільської ради XXI скликання від 19 квітня 1994 року № 18 «Про передачу у власність земельної ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 », виключити ОСОБА_1 зі списку додатку № 1 до рішення 24 сесії Кароліно-Бугазької сільської ради XXI скликання від 19 квітня 1994 року № 18.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 липня 2016 року об`єднано в одне провадження справу за зустрічним позовом ОСОБА_2 зі справою за позовом ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення 13 сесії V скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25 жовтня 2007 року № 965-V «Про скасування рішення 12 сесії Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області XXI скликання від 18 грудня 1991 року «Про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 », рішення 20 сесії Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області XXI скликання від 23 березня 1993 року № 19 «Про виділення у постійне користування ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1 », рішення 24 сесії Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області XXI скликання від 19 квітня 1994 року № 18 «Про передачу у власність земельної ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ».

Скасовано рішення 13 сесії V скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25 жовтня 2007 року № 966-V «Про відмову ОСОБА_1 у видачі листа-замовлення на виготовлення державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,15 га по АДРЕСА_1 ».

Скасувано рішення 19 сесії XXIII скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 13 грудня 2000 року № 652. Скасовано рішення сімнадцятої сесії V скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 18 червня 2008 року № 1344-V «Про безоплатну передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ». У задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов`язання Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 , та не чинити йому перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки рішення Кароліно-Бугазької сільської ради від 18 грудня 1991 року, від 23 березня 1993 року № 19 та від 19 квітня 1994 року № 18 є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, тобто актом одноразового застосування, що передбачає конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, тобто до ОСОБА_1 , і який вичерпує свою дію фактом його виконання, воно не може бути скасоване сільською радою. Таким чином, рішення Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 13 грудня 2000 року № 652, від 25 жовтня 2007 року № 965-V, від 25 жовтня 2007 року № 966-V та від 18 червня 2008 року № 1344 підлягають скасуванню. Вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача вчинити певні дії та не чинити йому перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою є безпідставними.

Кароліно-Бугазською сільською радою Овідіопольського району Одеської області заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, проте не зазначено, коли ОСОБА_1 довідався або міг довідатися про існування рішень Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 13 грудня 2000 року № 652, від 25 жовтня 2007 року № 965-V, від 25 жовтня 2007 року № 966-V та від 18 червня 2008 року № 1344. Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 пред`явлено позов у межах строку позовної давності.

Рішенням Білгород-Дністровського районного суду Одеська області від 25 лютого 2004 року задоволено позов ОСОБА_1 до Кароліно-Бугазської сільської ради та ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення Кароліно-Бугазської сільської ради від 26 січня 1998 року № 146 і відміни рішення Кароліно-Бугазської сільської ради № 652 від 13 грудня 2000 року, а також: зобов`язання сільської ради і ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у користуванні приватною власністю, а саме земельною ділянкою. Отже, з 2004 року ОСОБА_2 було відомо про існування оскаржуваних ним рішень, що свідчить про звернення ним до суду з пропуском строку позовної давності.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 березня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що рішення Кароліно-Бугазької сільської ради від 18 грудня 1991 року, від 23 березня 1993 року № 19 та від 19 квітня 1994 року № 18 є актом одноразового застосування, що передбачає конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта, ОСОБА_1 , ці ненормативні акти вичерпують свою дію фактом їх виконання, тому ці рішення не можуть бути скасовані сільською радою.

ОСОБА_1 не пропущено строк позовної давності, про застосування якого заявив відповідач, так як про спірні рішення сільської ради йому стало відомо у 2014 році.

ОСОБА_2 було відомо про існування оскаржуваних ним рішень з 2004 року, таким чином останній звернувся до суду з пропуском строку позовної давності. Посилання на те, що рішення сільської ради про надання ОСОБА_1 земельної ділянки є фіктивними не можуть бути підставою для скасування спірних рішень сільською радою, так як вони вичерпали свою дію, передбачають одноразове застосування.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, а його позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 509/3593/15-ц з Овідіопольського районного суду Одеської області.

У листопаді 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року зазначену справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що Кароліно-Бугазькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області рішення від 18 грудня 1991 року про виділення спірної земельної ділянки ОСОБА_1 не приймалося, за підробку вказаного рішення постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 квітня 2009 року до кримінальної відповідальності за частиною першою статті 366 КК України було притягнуто колишнього голову Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області - ОСОБА_4 , але у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності він був звільнений від кримінального покарання, а провадження по кримінальній справі було закрито. ОСОБА_1 звернувся до суду з пропуском строку позовної давності.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням 12 сесії XXI скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 18 грудня 1991 року ОСОБА_1 була виділена земельна ділянка під індивідуальне житлове будівництво площею 0,15 га по АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Овідіопольської районної ради народних депутатів від 19 березня 1992 року № 209 ОСОБА_1 було надано дозвіл на будівництво індивідуального будинку і господарських споруд по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 23 березня 1993 року № 19 ОСОБА_1 надано у постійне користування вказану земельну ділянку під будівництво та обслуговування житлового будинку.

Рішенням 24 сесії XXI скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 19 квітня 1994 року № 18 ОСОБА_1 була передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,15 га по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 26 січня 1999 року № 146 було відмінено рішення сільської ради від 23 березня 1993 року № 919 про надання ОСОБА_1 у постійне користування земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку, а також відмінено рішення від 19 квітня 1994 року № 18 про передачу ОСОБА_1 у приватну власність вищевказаної земельної ділянки.

Рішенням Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 13 грудня 2000 року № 652 надано земельну ділянку по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Рішенням Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 25 лютого 2004 року було задоволено позов ОСОБА_1 до Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, ОСОБА_2 та визнано незаконним рішення Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 26 січня 1999 року № 146, скасовано рішення Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 13 грудня 2000 року № 652, зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні приватною власністю - земельною ділянкою площею 0,15 га по АДРЕСА_1 . Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 липня 2004 року рішення Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 25 лютого 2004 року залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2007 року касаційна скарга ОСОБА_2 залишена без задоволення, рішення Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 25 лютого 2004 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 24 червня 2004 року залишені без змін.

12 червня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації для оформлення державного акту на права власності на земельну ділянку розташовану по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25 жовтня 2007 року № 966-У відмовлено ОСОБА_1 у видачі листа-замовлення на виготовлення державного акту на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25 жовтня 2007 року № 965-У скасовано своє рішення від 23 березня 1993 року № 19, яким ОСОБА_1 було надано у користування зазначену вище земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, і рішення від 19 квітня 1994 року № 18, згідно з яким ОСОБА_1 було передано у приватну власність спірну земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,15 га по АДРЕСА_1 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З урахуванням наведеного та на підставі статті 261 ЦК України початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України).

Ураховуючи викладене, апеляційний суд фактичні обставини у справі, від яких залежить правильність вирішення спору, не встановив, формально пославшись на те, що ОСОБА_1 про спірні рішення сільської ради стало відомо лише у 2014 році, не зазначив якими доказами підтверджено цей факт.

Апеляційний суд у порушення вищевказаних положень закону не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами про скасування рішень Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 13 грудня 2000 року № 652, від 25 жовтня 2007 року № 965-V, від 25 жовтня 2007 року № 966-V та від 18 червня 2008 року № 1344 лише у серпні 2015 року, унаслідок чого дійшов передчасного висновку про те, що останнім строк позовної давності не пропущено, про застосування якого заявлено сільською радою (а.с. 138, т. 2).

Крім того, апеляційним судом не враховано, що рішенням Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 25 лютого 2004 року за позовом ОСОБА_1 скасовано рішення Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 13 грудня 2000 року № 652, положеннями законодавства не передбачено можливості повторного оскарження вказаного рішення сільської ради. Вищезазначене судове рішення є обов`язковим до виконання, а у разі його невиконання сільською радою, на що посилався ОСОБА_1 , це питання вирішується у примусовому порядку відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суд не перевірив, чи є це пред`явленням тотожного позову, пред`явлення якого має відповідні правові наслідки.

З урахуванням наведеного, оскільки фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, не встановлено, а суд касаційної інстанції у силу своїх процесуальних повноважень (стаття 400 ЦПК України) позбавлений такої можливості, то судове рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справина новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного суду від 21 березня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець