ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
28 листопада 2019 року м.Херсон
Номер справи: 664/252/19
Номер провадження: 22-з/819/89/19
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,
суддів: Воронцової Л.П.,
за участю секретаря Пісоцької Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяву адвоката Гора Ольги Сергіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області у складі судді Сіденка С.І. від 22 травня 2019 року та додаткове рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області у складі судді Сіденка С.І. від 03 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,
22 травня 2019 року Цюрупинський районний суд Херсонської області ухвалив у зазначеній справі рішення,яким у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення аліментів - задоволено. Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , у розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15 грудня 2016 року, та визначено аліменти у розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_1 , щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання законної сили рішення суду.
Додатковим рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03 червня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задоволено частково. Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 травня 2019 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та додаткове рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03 червня 2019 року, - скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів - відмовлено. Судовий збір у сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) гривень компенсовано за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. В решті рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 травня 2019 року залишено без змін.
15.10.2019 року адвокат Гора О.С., яка діє від імені ОСОБА_1 звернулась до Херсонського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій зазначила, що апеляційним судом при винесенні постанови не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу, понесених ОСОБА_1 . У зв`язку з чим, просить ухвалити у даній справі додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 2500 гривень, понесені ним під час апеляційного розгляду справи; судовий збір у сумі 1152,60 гривень компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Адвокат Гора О.С. подала заяву про ухвалення додаткового судового рішення без її участі та без участі ОСОБА_1 , що згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
ОСОБА_2 подала письмове клопотання про зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, зазначивши, що такі вимоги задоволенню не підлягають як необґрунтовані, оскільки відсутні розрахунки правничої допомоги адвоката, які б відповідали результату такої діяльності.
У ході розгляду заяви ОСОБА_2 заперечила проти її задоволення, посилається на те, що захищала інтереси дитини та зустрічний позов подано в зв`язку зі змінами в законодавстві. Вказала, що у її зустрічному позові відмовлено тільки на підставі зміни судової практики. При цьому, скасування рішення та часткове задоволення апеляційної скарги не залежало від дій адвоката та наданих документів в ході апеляційного розгляду, всі дії адвоката Гора О.С. стосувались іншої частини позовних вимог, які судом залишені без задоволення. Заявлені витрати не обґрунтовані та не підтверджені.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.ч. 1,6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до підпункту «в» п. 4, ч. 1, ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суд апеляційної інстанції зазначає, зокрема, про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції скасовано в частині зустрічних позовних вимог та ухвалено нове судове рішення про відмову в їх задоволенні, при постановлені судового рішення судом апеляційної інстанції не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, які складаються із судового збору в сумі 1152,60 грн, сплаченого скаржником при поданні апеляційної скарги на рішення суду в частині зустрічних позовних вимог.
Таким чином, враховуючи, що за результатами апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, разом з тим питання щодо розподілу судових витрат, які складається із судового збору судом апеляційної інстанції не вирішено, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у відповідності до положень ч. 6 ст. 141 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у сумі 1152,60 гривень слід компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, що згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.
В свою чергу, щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), зазначив, що відшкодування судових витрат передбачає встановлення їх реальності, необхідності та розумності їх розміру.
У справі «Георгуліс та інші проти Греції» (Georgoulis and others v. Grece) Європейський суд з прав людини, пославшись на наведену вище справу «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), зазначив, що згідно з його практикою, відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, більше того, розумний характер їх розміру.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі 826/1216/16.
На підтвердження витрат, понесених ОСОБА_1 на правову допомогу під час апеляційного розгляду справив сумі 2500 грн,до апеляційної скарги додано копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 29.05.2019 року, копію квитанції на суму 2500 грн та після апеляційного розгляду при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення, адвокатом надано акт виконаних робіт (а.с. 80-82, 101-103, 279).
Разом з тим, досліджуючи докази несення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що копія квитанції про перерахування на картку Гора О.С. гонорару адвоката в сумі 2500 грн не містить всіх необхідних даних, які б підтверджували оплату послуг адвоката Гора О.С. саме ОСОБА_1 , а також не містить даних щодо оплати гонорару адвоката саме у даній справі, а тому вказана копія квитанції не є належним доказом несення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі № 664/252/19.
Окрім того, акт виконаних робіт долучено до заяви про ухвалення додаткового рішення, тобто після ухвалення постанови Херсонського апеляційного суду від 10.10.2019 року. При цьому, подача додаткових доказів розміру витрат допускається лише за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається відсутність відповідної заяви згідно вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, що унеможливлює прийняття до уваги поданих додаткових доказів.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат, понесених на професійну правничу допомогу.
За таких обставин, заява адвоката Гора О.С., яка діє від імені ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з ухваленням додаткового судового рішення в даній справі, яким судовий збір у сумі 1152,60 гривень компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. У задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат, понесених на професійну правничу допомогу, - відмовити.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву адвоката Гора Ольги Сергіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 , - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове судове рішення в цивільній справі № 664/252/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.
Судовий збір у сумі 1152,60 (одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні 60 копійок) гривень компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
У задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат, понесених на професійну правничу допомогу, - відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.
Дата складання повного судового рішення 02 грудня 2019 року.
Головуючий П.Я.Ігнатенко
Судді: Л.П.Воронцова