Провадження № 2/522/216/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

22 березня 2019 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л. В.

за участю секретаря судового засідання Вадуцкої В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси 20.12.2018року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач внаслідок ДТП спричинив позивачу матеріальну шкоду, яка полягає у вартості ремонтно-відновлювальних витрат у розмірі 36 695, 69 гривень та витрат на зберігання автомобілю на автостоянці «Надія» з травня по грудня 2018 р. у розмірі 5 000 грн. Всього 41 695, 69 грн., та моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

Ухвалою суду від 14.01.2019 року провадження у справі відкрито та ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 13.02.2019 року.

13.02.2019 року розгляд справи був відкладений на 13.03.2019 року у зв`язку з першою неявкою відповідача.

У судове засідання 13.03.2019 року представник позивача та позивач не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Представник позивача адвокат Судаков В.В. надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності та просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву чи письмових заперечень від представника відповідача до суду також не надходило. Відповідач, не з`явившись в судове засідання, будь - яких заперечень щодо вимог позивача не надав.

Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 22.03.2019 року.

Виходячи з цього, враховуючи заяву представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 травня 2018 року водій ОСОБА_2 , о 22 годині 20 хвилин в м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55/2, керуючи автомобілем марки «Land Rover Range Rjver» державний номер НОМЕР_1 , під час руху не витримав безпечну дистанцію в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , від удару автомобіль «Volkswagen» відкинуло на автомобіль марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду нього в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічні ушкодження.

10 серпня 2018 року постановою Приморського районного суду м. Одеси від у справі № 522/11617/18 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на останнього накладено штраф у розмірі 340 гривень. Зазначена обставина підтверджується копією постанови суду.

Внаслідок ДТП, автомобіль «Hyundai Accent» д/н НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, отримав механічні пошкодження, вартість матеріального збитку оцінена у 36 659, 69 грн., що підтверджується копією висновку № 123-18 судової автотоварознавчої експертизи від 15 листопада 2018 р. За проведення експертизи позивачем сплачено 4000 грн.

Таким чином, відповідач ОСОБА_6 наніс позивачу ОСОБА_1 . - власнику транспортного засобу «Hyundai Accent» д/н НОМЕР_3 , матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає у вартості ремонтно - відновлювальних витрат у розмірі 36 695, 69 гривень та витрат на зберігання автомобілю на автостоянці «Надія» з травня по грудня 2018 р. у розмірі 5 000 грн. Всього 41 695, 69 грн.

Власником «Mitsubishi Diamante», д/н НОМЕР_4 є ОСОБА_7, відомості про яку взяті з матеріалів оформлення ДТП.

Володільцем джерела підвищеної небезпеки - автомобіль «Mitsubishi Diamante», д/н НОМЕР_4 , на час ДТПбув відповідач, який керував ним на законних підставах.

Приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення абро втрата певного особистого майнового блага.

Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей1187,1188 ЦК України.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо особа, яка завдала шкоди. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльність) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди): причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою.

Наявність цих елементів правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст. 1187 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1192 ЦК України винна особа має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 2,4,12,76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд звертає увагу на той факт, що позивачем належно доведено всі обставини, зазначені ним у якості обґрунтування позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 , а саме: ким була завдана шкода, доведено наявність його вини та розмір завданих збитків. Викладені позивачем обставини із боку відповідача не спростовано.

Таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивач зазначає, що діями відповідача позивачу спричинена і моральна шкода, яку вона оцінює у 20 000 грн., що полягає у порушенням звичайного укладу життя та порушенням права власності, пов`язаного з неможливістю користування належного їй автомобілю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з моменту ДТП до цього часу автомобіль не відремонтований у зв`язку з відмовою відповідача добровільно відшкодувати нанесену шкоду. Позивач не має можливості користуватися власним автомобілем, був вимушений змінити звичайний уклад життя, а саме, користуватися громадським транспортом для прибуття на роботу, витрачаючи часу більше ніж, якби керував автомобілем.

Однак суд вважає, що розмір компенсації за спричинену моральну шкоду, зазначений у позові, є завищеним та не в повній мірі підтверджений.

Визначаючі розмір моральної шкоди необхідно виходити з принципів справедливості, розумності та достатності.

Згідно ст. 23 ЦК України, "І. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом».

Виходячи з принципів справедливості, розумності та достатності суд вважає, що компенсація нанесеної моральної шкоди у розмірі 4000 грн. відповідає зазначеним принципам. Тому, в цій частині позов задовольняється частково.

Відповідно до вимог ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 409,00 грн.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 1166, 1187-1188, 1194 ЦК України, ст.ст.2, 4,12, 13,27, 64,76,81,89,95, 133 ,141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 353-354 ЦПК України; суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) компенсацію за нанесену матеріальну шкоду у розмірі 41 695, 69 (сорок одна тисяча шістсот дев`яносто п`ять одна) грн. 69 копійок, та моральну шкоду у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1409 грн. (Одна тисяча чотириста дев`ять гривень 00 копійок) .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 22.03.2019 року.

Суддя: Домусчі Л. В.