ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» березня 2019 року

м. Харків

справа № 641/7633/18-ц

провадження № 22ц/818/1767/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.,

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Одисея 2000», Товариство з обмеженою відповідальністю «АТП Сервіс Торг», ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1на ухвалу судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 січня 2019 року в складі судді Чайка І.В.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одисея 2000», Товариство з обмеженою відповідальністю «АТП Сервіс Торг», ОСОБА_2 про усунення перешкод користування майном шляхом припинення права власності на приміщення загального користування та просив усунути ОСОБА_1, власнику нежитлових приміщень першого поверху № 1-3: -1-7, 1-11-:-1-15 (загальною площею 258, 0 кв. м.), №1-22, 1-23, 1-25-:-1-28 (площею 164,1 кв. м), №1-41а, 1-42, 1-43 (площею 301, 0 кв. м.), другого поверху № 2-1-:-2-5, 2-7-:-2-21 (площею 571, 3 кв. м.), № 2-27 (площею 37, 4 кв. м.) в нежитловій будівлі літ. «Ж-8», загальною площею 1331, 8 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном в нежитловій будівлі літ. «Ж-8» за адресою: АДРЕСА_1 шляхом припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Одисею 2000» на приміщення загального користування, в тому числі, технічного поверху № І-ІХ, площею 201, 9 кв. м., розташовані в літ. «Ж-8» за адресою: АДРЕСА_1; усунути ОСОБА_1, власнику нежитлових приміщень першого поверху № 1-3: -1-7, 1-11-:-1-15 (загальною площею 258, 0 кв. м., №1-22, 1-23, 1-25-:-1-28 (площею 164,1 кв. м.), №1-41а, 1-42, 1-43 (площею 301, 0 кв. м.), другого поверху № 2-1-:-2-5, 2-7-:-2-21 (площею 571, 3 кв. м.), № 2-27 (площею 37, 4 кв. м.) в нежитловій будівлі літ. «Ж-8», загальною площею 1331, 8 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном в нежитловій будівлі літ. «Ж-8» за адресою: АДРЕСА_1 шляхом припинення права власності ОСОБА_2 на приміщення загального користування, в тому числі, технічного поверху № І-ІХ, площею 201, 9 кв. м., розташовані в літ. «Ж-8» за адресою: АДРЕСА_1; скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Одисея 2000» на приміщення загального користування, в тому числі, технічного поверху № І-ІХ площею 201, 9 кв. м. та приміщення холу першого поверху, розташовані в літ. «Ж-8» за адресою: АДРЕСА_1; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на приміщення загального користування, в тому числі, технічного поверху № І-ІХ площею 201, 9 кв. м. та приміщення холу першого поверху, розташовані в літ. «Ж-8» за адресою: АДРЕСА_1; судові витрати покласти на відповідачів.

У січні 2019 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що із наявних у нього як співвласника нежитлових приміщень у будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, літ. «Ж-8», поверхових планів вказаної нежитлової будівлі вбачається, що вхідну групу будівлі складають приміщення № 1-1 та № 1-2. Крім того, доступ до будівлі та до всіх інших нежитлових приміщень можливий лише через даний єдиний вхід (№№ 1-1, 1-2).

Вказав, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом, згідно Інформаційної довідки від 31 серпня 2018 року, № 136179842, вбачалося, що приміщення № 1-1 та № 1-2 та технічний поверх № І-ІХ належали на праві приватної власності ОСОБА_2, однак, через місяць після подання позову, а саме 14 листопада 2018 року, рішенням державного реєстратора Харківського міського нотаріального округу № 44025112 зареєстровано право власності на приміщення, зокрема № 1-1, 1-2, та технічний поверх № І-ІХ в літ. «Ж - 8» у АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «АТП Сервіс Торг», засновником та єдиним учасником якого є ОСОБА_2

Зазначив, що підставою виникнення права власності є акт приймання-передачі майна до статутного капіталу від 09 листопада 2018 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АТП Сервіс Торг» та ОСОБА_2

Вказав, що у випадку ліквідації товариства або його банкрутства, задоволення вимог кредиторів, в першу чергу буде здійснюватися за рахунок майна товариства, яким, в тому числі, є приміщення загального користування, які призначені для надання доступу усім співвласникам будівлі до своїх нежитлових приміщень.

Зазначив, що право приватної власності ОСОБА_2, зокрема, на приміщення № 1-1, 1-2 та технічний поверх зареєстровані за ухвалою Господарського суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року у справі № 5023/10186/11 про визнання банкрутом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

Вказаною ухвалою суду задоволено заяву ліквідатора та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Одисея 2000» на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 нежитлові приміщення, в тому числі №№ 1-1, 1-2, а також, приміщення технічного поверху в літ. «Ж - 8» по АДРЕСА_1 При цьому, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців фізична особа-підприємець ОСОБА_2 наразі перебуває у стані припинення.

Зазначив, що у відповідності до витягу з вказаного Реєстру, засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Одисея 2000» є родичі ОСОБА_2, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Вказав, що має обґрунтовані побоювання, що майно, яке є предметом даного спору, до закінчення розгляду справи може бути декілька разів перепродано, реконструйовано та зареєстровано під іншим номером або просто бути об'єктом певних схем між відповідачами, що може ускладнити або унеможливити рішення суду, якщо воно буде на користь позивача.

Також вказав, що дії ОСОБА_2 після звернення позивача до суду з позовом та клопотанням про забезпечення позову щодо термінового внесення майна, яке є предметом спору, до статутного капіталу новоствореного товариства опосередковано свідчать про свідомі дії ОСОБА_2 з метою ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення позову ОСОБА_1

Просив задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення першого поверху №№ 1-1, 1-2 та технічний поверх № І-ІХ, площею 201, 9 кв. м. в літ. «Ж-8» за адресою: АДРЕСА_1, які належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «АТП Сервіс Торг» до набрання рішенням по даній справі законної сили.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми процесуального права.

Вважав, що суд не звернув увагу на те, що відсутність у заяві пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення не може бути безумовною підставою для повернення заяви про забезпечення позову, оскільки запропоноване заявником зустрічне забезпечення не є обов'язковим для суду; що у суду на момент постановлення оскаржуваної ухвали були відсутні підстави вважати, що майновий стан позивача або його дії можуть ускладнити виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у випадку відмови у задоволенні позову; що відсутність в заяві про забезпечення позову пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення не позбавляє права обтяженої сторони звернутися із клопотанням про таке зустрічне забезпечення окремо у встановленому законом порядку.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу судді суду першої інстанції - скасувати.

Ухвала судді суду першої інстанції мотивована тим, що заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення відповідно до вимог пункту 6 частини 1 статті 151 ЦПК України, тому підлягає поверненню.

Проте, судова колегія не погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одисея 2000», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП Сервіс Торг», ОСОБА_2 про усунення перешкод користування майном шляхом припинення права власності на приміщення загального користування.

22 січня 2019 року позивач звернувся з заявою про забезпечення позову та просив накласти арешт на нежитлові приміщення першого поверху №№ 1-1, 1-2 та технічний поверх № І-ІХ, площею 201, 9 кв. м. в літ. «Ж-8» за адресою: АДРЕСА_1, які належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «АТП Сервіс Торг» до набрання рішенням по даній справі законної сили.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 151 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається із змісту заяви її форма та зміст відповідає статті 151 ЦПК України.

Пункт 6 частини 1 статті 151 ЦПК України дійсно передбачає пропозиції заявника щодо зустрічного позову, однак цей пункт має рекомендаційний характер, а не зобов'язальний.

Так, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Пропозиція щодо зустрічного забезпечення - це висловлення заявником думки щодо забезпечувальних заходів.

Статтею 154 ЦПК України передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Правовий аналіз вказаної статті свідчить про те, що у суду є право та у відповідних випадках обов'язок застосувати зустрічне забезпечення.

Так, частиною 3 статті 154 ЦПК України передбачено, що суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна на території України в розмірі, достатньому для відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову в разі відмови в задоволенні останнього, або 2) коли суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії стосовно відчуження майна чи інші заходи здатні ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у разі відмови в задоволенні позову.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові та доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відсутність в заяві про забезпечення позову пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, не позбавляє права обтяженої сторони звернутися з клопотанням про таке зустрічне забезпечення окремо у встановленому законом порядку.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову з мотивів відсутності у заяві пропозиції щодо застосування зустрічного забезпечення, суд першої інстанції не врахував також положень статті 153 ЦПК України, за змістом яких суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін (частина 4 статті 153 ЦПК України).

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що відсутність у заяві конкретного виду зустрічного забезпечення на час її подання не є перешкодою для пред?явлення заяви про забезпечення позову, оскільки з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням, можливе на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про повернення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову з підстав відсутності у заяві пропозиції щодо застосування зустрічного забезпечення не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства.

Пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи, що при розгляді справи порушено норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, ухвала судді підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, ст. 379, ст. ст. 381- 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 січня 2019 року- скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Бурлака

Судді І.О.Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 20 березня 2019 року.