Ухвала

21 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 648/3468/17

провадження № 61-20102 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Херсонобленерго»

на постанову Херсонського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року

у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», правонаступником якого є акціонерне товариство «Херсонобленерго», до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року приватне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (далі - ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго»)

в послідуючому перейменоване на акціонерне товариство «Херсонобленерго» (далі - АТ «Херсонобленерго»), звернулося до суду

з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з відповідача на користь товариства 19 402 грн 69 коп. у відшкодування вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією та вирішити питання розподілу судових витрат.

Заочним рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 12 лютого 2018 року позовні вимоги ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго»

до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, задоволено повністю. Стягнуто

з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» суму необлікованої електричної енергії у розмірі 19 402 грн 69 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_1 , задоволено частково. Заочне рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 12 лютого 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго», правонаступником якого є АТ «Херсонобленерго», до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії відмовлено.

У листопаді 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна АТ «Херсонобленерго» на постанову Херсонського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказане судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, виходячи з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову

не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

У вказаній справі ціна позову становить 19 402 грн 69 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн ? 100 = 192 100 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до наведених приписів ЦПК України.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктами а), б), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню,

а саме: стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, особа, яка подає касаційну скаргу, позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, а також справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу

Посилаючись на вищезазначені норми процесуального закону, АТ «Херсонобленерго» разом з тим не додало до касаційної скарги доказів, які б їх підтверджували, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції, оскільки судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Інших підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарга не містить і суд касаційної інстанції їх

не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права

на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної карги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services

v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року.

Враховуючи викладене, АТ «Херсонобленерго» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Херсонобленерго» на постанову Херсонського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», правонаступником якого є акціонерне товариство «Херсонобленерго»,

до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта