Справа № 709/434/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання Кіян С.О.,

розглянувши у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Одночасно з поданням позову позивач звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб - причіп

легковий-В, модель "01 Фермер", 2003 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама)

№ V9BPF38, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - причіп).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначалося, що предметом позову про витребування майна з чужого незаконного володіння є належний позивачу на праві власності транспортний засіб - причіп. Проте зазначений причіп перебуває у користуванні відповідача, яка не бажає повернути його позивачу у добровільному порядку. Позивач вважає, що відповідач може чинити неправомірні дії відносно причіпа, а відтак може сховати, передати його іншим особам,що унеможливить виконання рішення суду. З метою запобігання порушення своїх прав та забезпечення можливості виконання в майбутньому рішення суду позивач змушена звернутися до суду з заявою про забезпечення позову, яку просила задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Проаналізувавши заяву про забезпечення позову, а також позовну заяву та додані до неї документи, суд встановив таке.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї статті Кодексу встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, з-поміж іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Таким чином обовязковою умовою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованих підстав вважати, що їх невжиття утруднить чи взагалі унеможливить виконання рішення суду у майбутньому, ускладнить ефективний захист, унеможливить поновлення порушених прав позивача.

Разом з тим заява позивача про забезпечення позову не містить достатніх відомостей та посилань на докази, які б свідчили про наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач буде чинити неправомірні дії відносно спірного причіпу, буде ухилятися від виконання рішення суду, чи створювати обставини, які б утрудняли чи унеможливлювали його виконання.

Крім того, як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, причіп на праві власності належить позивачу, а відтак його відчуження без обов"язкової згоди власника є неможливим. Навпаки доводи, викладені позивачем у поданій заяві, є припущеннями.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем не доведено те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду. Саме лише посилання позивача на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для забезпечення позову, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 259, 260 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай