Справа № 708/208/19
Номер провадження № 2/708/82/19
Р і ш е н н я

Іменем України

25 березня 2019 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Тендітній Л.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині справу за позовом ОСОБА_2 до Рацівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що ОСОБА_3 був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,58 га в адміністративних межах Рацівської сільської ради Чигиринського району відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 062052, виготовленого та зареєстрованого на його імя.

18 жовтня 2010 року ОСОБА_3 помер.

Вона є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3 в порядку ст. 1264 ЦК України, оскільки з березня 1993 року до дня його смерті проживала з ним однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вони разом вели спільне господарство, були поєднані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, спільні кошти використовували для вирішення потреб сім`ї.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 вона прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час смерті постійно проживала разом з ним.

Після закінчення шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вище зазначену земельну ділянку, але їй у цьому було відмовлено через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку та відсутність документального підтвердження родинних чи інших відносин спадкоємця зі спадкодавцем, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

А тому просить встановити, що вона проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю більше пяти років та визнати за нею право власності на вказане спадкове майно, що належало останньому.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що 18 жовтня 2010 року помер ОСОБА_3, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки.

Позивачка є спадкоємцем четвертої черги даного майна, оскільки проживала з спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років на день його смерті.

Інших спадкоємців немає.

Позивачка звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність державного акту на право власності на земельну ділянку та підтвердження родинних відносин з померлим.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він проживає по сусідству і йому відомо, що після того, як ОСОБА_3 приїхав в с.Рацеве, він став проживати з позивачкою однією сім`єю в будинку останньої. Вони вели спільне господарство і проживали разом до дня його смерті.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона приїхала проживати в с.Рацеве в 1997 році, то на той час позивачка і ОСОБА_3 вже проживали як чоловік і дружина, вели спільне господарство.

Вислухавши представника позивачки, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть №147361), 18 жовтня 2010 року помер ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,58 га, розташовану в межах Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області.

Вказана земельна ділянка належала померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №062052.

Також в судовому засіданні встановлено та слідує з акту обстеження фактичного проживання від 10.12.2018 року, затвердженого сільським головою ОСОБА_6, що ОСОБА_2 фактично з 24.03.1993 року проживала з ОСОБА_3 однією сімєю за адресою: с. Рацеве, вул. Центральна, 21 Чигиринського району Черкаської області, при цьому вони обоє були зареєстровані за вказаною адресою, спільно вели господарство, були поєднані спільним побутом та мали спільний бюджет, взаємні права та обовязки.

Крім того факт проживання позивачки з померлим ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу більше 5 років підтверджено в судовому засіданні і показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Виходячи з цього, суд вважає можливим встановити факт проживання позивачки зі спадкодавцем однією сім`єю з березня 1993 року до дня його смерті 18.10.2010 року, тобто більше пяти років до часу відкриття спадщини.

Отже, спадкоємцем даного спадкового майна четвертої черги спадкування за законом у відповідності до ст. 1264 ЦК України є позивачка.

З довідки № 3100 від 10.12.2018 року, виданої Рацівською сільською радою Чигиринського району Черкаської області, також слідує, що позивачка та померлий 18.10.2010 року ОСОБА_3 до дня смерті останнього були зареєстровані іпостійно проживали разом за адресою: с. Рацеве, вул. Центральна, 21 Чигиринського району Черкаської області.

При цьому інші члени сімї та утриманці на день смерті ОСОБА_3 у зазначеному домоволодінні зареєстровані не були.

А у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом також встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 189/01-16 від 06.03.2019 року, що із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звертався ОСОБА_1, що діяв від імені ОСОБА_2, а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи із заявами про відмову від прийняття спадщини не зверталися.

Разом з тим, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.12.2018 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю документів, що є доказом родинних чи інших відносин спадкоємця зі спадкодавцем, та через відсутність правовстановлюючого документу на дане спадкове майно.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим встановити факт спільного проживання позивачки зі спадкодавцем більше пяти років та визнати за нею право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 328, 1225, 1264, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, ст., ст. 10, 81, 89, 263- 265, 315, 316, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 18.10.2010 року, однією сім`єю більше п`яти років (з березня 1993 року по 18.10.2010 року) до часу відкриття спадщини - 18 жовтня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,58 га (земельна ділянка площею 2,19 га, кадастровий номер :01:001:0809 та земельна ділянка площею 0,39 га, кадастровий номер :01:002:0809), розташовану в межах Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області та належну померлому 18 жовтня 2010 року ОСОБА_3 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 062052, в порядку спадкування за законом, без зміни її цільового призначення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 26 березня 2019 року.

Головуюча