Справа № 200/9677/18
Провадження №2з/201/74/2019
У Х В А Л А

12 березня 2019р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. розглянувши матеріали заяви Дніпровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 (третя особа Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради) про визнання договору укладеним,

ВСТАНОВИЛА:

З 18.01.2019р. в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 (третя особа Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради) про визнання договору укладеним.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.01.2019р. було відкрито провадження по справі та призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

04.03.2019р. під час перебування судді Ткаченко Н.В. у відпустці з 01.03.2019р. по 07.03.2019р. включно до суду надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову, яка була передана судді 11.03.2019р.

В обґрунтування заяви, підписаної міським головою ОСОБА_2, позивач посилався на те що ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі-автомийки, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Юріївська, 16 і ухиляється від укладення договору про пайову участь на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпра. У звязку з цим, позивачем був поданий позов про визнання укладеним договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра. Враховуючи, що відповідач має сплатити кошти в розмірі 181 506грн., проте тривалий час ухиляється як від укладення договору, так і від сплати цих коштів, то позивач просив накласти арешт на обєкт нерухомого майна автомийку, розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Юріївська, буд. 16, що належить на праві власності ОСОБА_1 та накласти арешт на грошові кошти відповідача в розмірі 181 506грн., які знаходяться в банківських установах та рахунках відповідача, інформація про які буле виявлена Державною виконавчою службою в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою позивача про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати укладеним між Дніпровською міською радою в особі Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради та ОСОБА_1 договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра, за умовами якого відповідач має сплатити кошти в розмірі 181 506грн. єдиним платежем або частинами за графіком до спеціального фонду міського бюджету у звязку з розміщенням нежитлової будівлі-автомийки за адресою: м. Дніпро, вул. Юріївська, 16.

З наданих позивачем до заяви про вжиття заходів забезпечення позову доказів вбачається, що нежитлова будівля-автомийка, яка розташована за адресою : м. Дніпро, вул. Юріївська, буд. 16 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується інформаційною довідкою з Державних реєстрів від 28.02.2019р.

В заяві про вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає, що бездіяльність відповідача, яка полягає в ухиленні від укладення договору про пайову участь, порушує права та інтереси територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради на отримання коштів, які мають використовуватися для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпра, а тому позивач просить накласти арешт на нерухоме майно- автомийку, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Юріївська, буд. 16 та грошові кошти

Разом з тим, арешт нерухомого майна позбавить відповідача не тільки права володіти та розпоряджатися належним йому на праві власності майном, а й користуватися ним, оскільки направлений на суттєве обмеження його прав, як власника майна, і тому в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно слід відмовити.

Крім того, відмовляючи в цій частині заяви, враховано що вона не містить обґрунтування необхідності вжиття саме такого виду забезпечення позову, як арешт майна, і ці вимоги не є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки позивачем не оскаржується право власності відповідача на обєкт нерухомості, а предметом спору є договірні правовідносини щодо визнання укладеним договору про пайову участь.

Що стосується вимог заяви про вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти в розмірі 181 506грн., то і в цій частині заяви також слід відмовити, виходячи з наступного.

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК (на теперішній час це п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України) позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Таким чином, зі змісту розяснень вбачається, що арешт на грошові кошти може бути накладений у разі подачі позову саме майнового характеру. Однак, позивачем заявлені позовні вимоги немайнового характеру і в обґрунтування необхідності накладення саме арешту на грошові кошти позивачем до позовної заяви не надано жодних доказів завдання шкоди правам та інтересам територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради з боку відповідача в розмірі 181 506грн.

Підводячи підсумок викладеному, вважаю за можливе в задоволенні заяви Дніпровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 (третя особа Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради) про визнання договору укладеним відмовити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 149, 150, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА :

В задоволенні заяви Дніпровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 (третя особа Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради) про визнання договору укладеним відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.