Постанова

Іменем України

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 369/8675/16-ц

провадження № 61-25447св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Олійник А. С. (суддя-доповідач)

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року у складі судді Ковальчук Л. М. та рішення Апеляційного суду Київської області від 07 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Коцюрби О. П., Сержанюка А. С., Журби С. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд» (далі - ПАТ «СК «Скайд»), про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (далі - ДТП), та витрати, пов'язані з проведенням оцінки матеріального збитку автомобіля.

Позов обґрунтований тим, що 27 липня 2016 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до зіткнення та механічних пошкоджень транспортних засобів.

Винною у ДТП особою визнано ОСОБА_2 Власником автомобіля марки «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , який є страхувальником зазначеного транспортного засобу, згідно з полісом, укладеного з ПАТ «СК «Скайд». Оскільки ПАТ «СК «Скайд» позбавлено членства в Моторно (транспортному) страховому бюро України (далі - МТСБУ), позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення 41 674,98 грн майнової шкоди та 1 200,00 грн витрат у зв`язку з проведенням оцінки матеріального збитку автомобіля «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 41 674,98 грн майнової шкоди та понесені витрати у зв`язку з проведенням оцінки матеріального збитку автомобіля в розмірі 1 200,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що, завдана джерелом підвищеної небезпекишкода, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. ПАТ «СК «Скайд» не виплатив страхового відшкодування. 31 травня 2016 року ПАТ «СК «Скайд» позбавлено членства в МТСБУ через заборгованість до його фондів, тому завдана майнова шкода та понесені витрати у зв`язку з проведенням оцінки матеріального збитку автомобіля підлягає стягненню солідарно з власника джерела підвищеної небезпеки та особи, яка керувала транспорним засобом.

Короткий зміст рішеннясудуапеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 07 вересня 2017 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 майнової шкоди на користь ОСОБА_1 скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішенняпростягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 41 674,98 грн - майнової шкоди, 1 200,00 грн - витрат, понесених у зв`язку з проведенням оцінки матеріального збитку автомобіля, 551,20 грн - судового збору.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що згідно з статтею 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій, просив скасувати ці судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

27 жовтня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за вказаною касаційною скаргою.

У травні 2018 року справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 12 червня 2019 року № 680/0/226-19 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», відповідно до пунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року №7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» доповідачем у справі відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Олійник А. С.

16 жовтня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обгрунтована тим, що в матеріалах справи немає доказів на підтвердження недійсності страхового полісу, суд помилко зазначив про його недійсність.

Суди не застосували до спірних правовідносин пункт 52.5 статті 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 961-IV), згідно з яким страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності.

Суд не навів мотиви незастосування до спірних правовідносин пункту 52.5 статті 52 Закону № 1961-IV.

Суд помилково застосував до спірних правовідносин статтю 1187 ЦК України.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був.Законодавство надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує його одержувати. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межахделіктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

31 травня 2016 року ПАТ «СК «Скайд» позбавлене членства у МТСБУ через заборгованість до його фондів.

МТСБУ виступає гарантом захисту споживачів фінансових послуг та забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів за укладеними договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Виплати за боргами з договорами обов`язкового страхуванняцивільно-правової відповідальності страховика-банкрута проводяться МТСБУ лише після затвердження ліквідаційного балансу в рамках розгляду справи про банкрутство такого страховика. У зв`язку з довготривалим розглядом справ про банкрутство позивач скористався своїм правомна відшкодування завданої шкоди з особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 27 липня 2016 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до зіткнення та механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 02 серпня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у ДТП.

Власником автомобіля марки «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , який передав ОСОБА_2 транспортний засіб у користування та експлуатацію.

Згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 17-29 серпня 2016 року № 418/8-16 вартість майнової шкоди, завданої власнику автомобіля «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 41 674,98 грн. Вартість проведення оцінки матеріального збитку становить 1 200,00 грн.

ОСОБА_3 є страхувальником зазначеного транспортного засобу, згідно з полісом, укладеним з ПАТ «СК «Скайд».

Позивач неодноразово звертався до ПАТ «СК «Скайд» з заявою про страхове відшкодування, однак ніяких дій з виплати страхового відшкодування ПАТ «СК «Скайд» не провело.

31 травня 2016 року ПАТ «СК «Скайд» позбавлений членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, заперечення на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги частково з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд зазначає, що правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачений такий обов`язок.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до положень статтей 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначені вище норми матеріального права, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс18.

Згідно з пунктом 1.8. статті 1 Закону № 1961-IV страховий поліс -єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Отже, видача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди щодо істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена.

Суди встановили, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПАТ «СК «Скайд» згідно з полісом.

Згідно з пунктом 12 полісу від 05 квітня 2016 року № АЕ 7867564 датою укладення договору є 05 квітня 2016 року строк дії з 06 квітня 2016 року до 05 квітня 2017 року.

Пунктом 10 цього полісу сторонами визначенийстраховий платіж у розмірі 1 177,20 грн, який сплачено 05 квітня 2016 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200 000,00 грн, за шкоду заподіяну майну- 100 000,00 грн, розмір франшизи-0,0 грн.

Відповідно до пункту 22.1 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Вирішуючи спір, суди виходили з того,що 31 травня 2016 року ПАТ «СК «Скайд» позбавлений членства в МТСБУ через заборгованість до його фондів. Проте поза увагою судів залишилися положення положення пункту 52.5 статті 52 Закону № 1961-IV.

Відповідно до пункту 52.5 статті 52 Закону № 1961-IV страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно з підпунктом а) пункту 41.1. статті 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7. статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Системний аналіз положень статтей 1, 41, 53 Закону № 1961-IVдає підстави дійти висновку, що МТСБУ відшкодовує шкоду третім особам лише у виняткових випадках, визначених статтею 41 Закону № 1961-IV, а припинення членстваПАТ «СК «Скайд» у МТСБУ не є підставою для відшкодування шкоди останнім особі, якій завдано шкоди ДТП.

Позивач не звертався до страховика відповідача з позовом, а відразу пред`явив вимогу до відповідачів.

Непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону № 1961-IV, є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди.

З урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду посилання ОСОБА_1 у запереченнях на касаційну скаргу про право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, яке є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене наявністю у останнього полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів, є необгрунтованими.

З огляду на викладене, встановивши повно обставини справи, суди неправильно застосували норми матеріального права, що є підставою для скасування судових рішень повністю та ухвалення нового рішення про відмову в позові.

Враховуючи, що позбавлення членства в МТСБУ через заборгованість до його фондів не звільняє страховика від виконання його зобов`язання за полісом, матеріали справи не містять інформацію, що страховик не здійснює страхової діяльності, а позов до ПАТ «СК «Скайд» не пред`явлено, Верховний Суд дійшов висновку про скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про відмову в позові.

Верховний Суд зазначає, що позивач не позбавлений права пред`явити позов до ПАТ «СК «Скайд».

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а судові рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Згідно із частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпунктів б), в) пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України у постанові суду касаційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, сплата судового збору за розгляд справи покладається на позивача, а саме: за подання апеляційної скарги ОСОБА_3 - 320,00 грн, за подання касаційної скарги ОСОБА_2 - 768,00 грн.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 412, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 07 вересня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд», про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, та витрат, пов'язаних з проведенням оцінки матеріального збитку автомобіля відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (інд НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_4 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 00 коп за подання касаційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_1 (інд НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_5 ) 320 (триста двадцять) грн 00 коп за касаційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А. С. Олійник

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко