Справа №487/4122/19
Провадження №2/487/1781/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді - Бобрової І.В., при секретарі судового засідання Мазницької Н.Ю., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва цивільну справу №2/487/4122/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від усіх доходів (заробітку) відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 100% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що судовим наказом Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.03.2018 р. зі ОСОБА_3 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що 1000 грн. не забезпечує нормальний розвиток дитини. Зауважила, що відповідач за своїм майновим станом та за станом здоров`я має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 02.07.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

23.08.2019 р. відповідач надав до канцелярії відзив, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що його доходи не зросли, порівняно з періодом визначення судом розміру аліментів. Зауважив, що на його утриманні знаходиться ще одна дитина ОСОБА_5 , 2015 р.н., та дружина ОСОБА_6 , яка наразі не працює та доглядає за дитиною.

13.09.2019 р. до суду надійшов відзив відповідача у новій редакції аналогічного змісту.

23.10.2019 р. позивачем надано відповідь на відзив, відповідно до якої ОСОБА_1 наполягала на заявлених нею позовних вимогах, зазначаючи, що 1000 грн. на місяць не забезпечує нормальний розвиток дитини. Зауважила, що не може підтвердити витрати на підручники, фонд школи, класу, репетиторів з англійської та української мови для дитини та інш.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на викладене у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

19.03.2018 р. Заводським районним судом м.Миколаєва видано судовий наказ про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подання заяви про видачу судового наказу і до повноліття дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 183 СК України встановлено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. ст. 76, 89 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Так, ОСОБА_1 на підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що за останній час значно зросли витрати, пов`язані з навчанням дитини (внесення плати до фонду школи, класу, витрати на підручники, репетиторів, танцювальні секції), її лікуванням та оздоровленням, що за своєю правовою природою не є тим життєво необхідним мінімумом, який мають забезпечувати аліменти, а відноситься до додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, які можуть бути стягнуті в порядку ст. 185 СК України.

Оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема, не зазначено та не доведено, що у відповідача змінився матеріальний стан у бік покращення або погіршився її матеріальний стан чи стан здоров`я когось із них, тому у суду немає законних підстав для задоволення позову про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення.

Керуючись ст.10,18,23,76,279,258,259,263-265,282,352,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення виготовлено та підписано головуючим суддею 02.12.2019 р.

Головуючий суддя І.В.Боброва