ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 березня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/7109/18

Головуючий у першій інстанції - Маслюк Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/415/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Висоцької Н.В., Кузюри Л.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бивалькевич Т.В.,

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

прізвище судді: Маслюк Н.В.; місце ухвалення рішення: м. Чернігів,

дата складання повного тексту рішення: 29 грудня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною 23 років чи припинення навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 1996 по 2006 роки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час донька навчається в Чернігівському вищому професійному училищі побутового обслуговування на денній формі навчання та потребує сторонньої матеріальної допомоги. Зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач не взмозі самостійно утримувати доньку, яка потребує кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.10.2018 року та до закінчення навчання, до 27.03.2020 року включно, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_4 23 років.

В іншій частині позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову, посилаючись на неповне та неправильне встановлення судом обставин справи, які мають значення для справи, а також неправильне дослідження та оцінку доказів, фактів наданих відповідачем.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що з 05.07.2007 року ОСОБА_3 перебуває у новому шлюбі, від якого має дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є дитиною з інвалідністю, з народження. Скаржник наголошує на тому, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається на безкоштовній денній формі навчання, тобто матеріальних потреб саме на оплату навчання не потребує та отримує стипендію у розмірі 490 грн. щомісячно, що надає їй змогу нести витрати на проїзд до місця навчання, проживає разом зі своєю матір'ю та її новою родиною, тобто відсутня необхідність сплачувати витрати на проживання, а потреби, які пов'язані з харчуванням та одягом не пов'язані саме з навчанням.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_3

У судове засідання учасники справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з'явилися, тому відповідно до ст.372 ЦПК України апеляційний суд вважає можливим розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши голову судового засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У справі встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 23 серпня 2006 року (а.с.2).

Згідно свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народилася ОСОБА_4 (а.с.8), батьками якої є сторони по справі.

Починаючи з 24.10.2005 року і до повноліття ОСОБА_4 відповідач сплачував аліменти за виконавчим листом №2-5952/2005, виданим Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2018 року (а.с.41).

Відповідно довідки від 13.09.2018 року №319 ОСОБА_4 навчається в Чернігівському вищому професійному училищі побутового обслуговування, на денній формі навчання, строк закінчення - 27.03.2020 року (а.с.3).

Згідно довідки №334 ОСОБА_4 отримує стипендію, розмір якої становить 490 грн щомісячно (а.с.67).

Відповідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради ОСОБА_4 проживає разом з позивачем у будинку АДРЕСА_1 (а.с.7). Також факт проживання ОСОБА_4 без реєстрації за вищевказаною адресою підтверджується актом про проживання особи без реєстрації від 29.09.2018 року (а.с.12).

Згідно копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_6 30 квітня 2009 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на «ОСОБА_7» (а.с.65).

Позивач також має малолітню дитину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.69).

Відповідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 12.12.2018 року ОСОБА_2 допомогу не отримує (а.с.66).

Відповідач проживає окремо.

05 липня 2007 року відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_9, про що зроблено відповідний актовий запис №129 (а.с.39).

Відповідач також має малолітню дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.40), який має інвалідність з дитинства, що підтверджується виписками із історії хвороби дитини (а.с.42-46, 50), індивідуальною програмою реабілітації (а.с.47-48, 51-52), консультативними висновками (а.с.54, 55).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи в сукупності, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що узгоджується з нормами ст.ст.199, 200 СК України.

Враховуючи, що позивач несе витрати на утримання повнолітньої доньки, яка навчається у вищому професійному училищі за денною формою навчання і не має змоги працювати і утримувати себе, та те, що на утриманні відповідача перебуває малолітня дитина, яка є особою з інвалідністю, колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів - 1/8 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.10.2018 року та до закінчення навчання, до 27.03.2020 року включно, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_4 23 років, відповідає потребам останньої і можливостям батька надавати таку допомогу.

Посилання ОСОБА_3 на те, що з 05.07.2007 року він перебуває у новому шлюбі, від якого має дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є дитиною з інвалідністю з народження, не приймаються до уваги, оскільки наявність на утриманні відповідача іншої дитини було враховано судом першої інстанції при зменшенні розміру аліментів з 1/4 до 1/8 частини, та ці обставини не є підставою для звільнення батька від обов'язку утримувати повнолітню дочку на час її навчання. Відповідачем не надано суду доказів, що підтверджують неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що ОСОБА_4 навчається на безкоштовній денній формі навчання, тобто матеріальних потреб саме на оплату навчання не потребує, оскільки ОСОБА_4 досягнула повноліття, продовжує навчання, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, яка забезпечує її одягом, продуктами харчування та всіма необхідними для навчання знаряддями, при тому, що стипендія ОСОБА_4 у розмірі 490 грн. щомісячно не покриває зазначених витрат.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання

Судді