КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/1747/19 Головуючий у 1 інстанції - Капшук Л.О.
Унікальний №371/470/17 Доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Слюсар Т.А., Волошиної В.М.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві справу за апеляційними скаргами Головного управління Держгеокадастру у Київській області та адвоката ВовкСвітлани Степанівни, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Миронівського районного суду Київської обасті від 22 жовтня 2018 року у справі за позовом Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Київській області Юзика Олександра Михайловича, ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент екології та природних ресурсів при Київській обласній державній адміністрації, про визнання незаконним наказу, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017року позивач Регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів» звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Київській області Юзика Олександра Михайловича, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент екології та природних ресурсів при Київській обласній державній адміністрації, про визнання незаконним наказу, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку /т.1 а.с.1-7, 62-68/.

Ухвалою суду від 25.05.2018 року до участі у справі залучено також відповідачем ОСОБА_7/т.1 а.с.161-162/.

Позивач послався на те, що 11.03.2014 року за №КИ/:01:003/00016447 відповідачем Головним управлінням Держземагентства у Київській області за підписом заступника начальника ОСОБА_8 виданий наказ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», відповідно до якого ОСОБА_4 надано у власність земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 дя ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державеної власності, розташовану на території Малобукринської сільської ради Миронівського рпайону Київської області /т.2 а.с.85/.

03.04.2014 року Реєстраційною службою Миронівського районного управління юстиції на ім»я ОСОБА_4 видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 індексний номер НОМЕР_3 на земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для ведення собистого селянського господарства, номер запису про право власності 5216042.

Між тим, як вважає позивач, указана земельна ділянка згідно даних «Проекту створення регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів», Державного кадастру територій та об»єктів природно-заповідного фонду України Міністерства екології та природних ресурсів України, карти-схеми регіональого ландшафтного парку «Трахтемирів» та схеми розташування земельної ділянки зазначена земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, розташована в адміністративних межах Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області і знаходиться на території регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів».

Позивач послався на ч.3 ст.7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», згідно якої, на землях природно-заповідного фонду та іншого природо-охоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об»єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Рішенням Миронівського районного суду Київської обасті від 22 жовтня 2018 року позов задоволено частково /т.2 а.с.39-52/.

Судовим рішенням визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держземагентства у Київській області від 11.03.2014 року №КИ/:01:003/00016447 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».

Також скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 індексний номер НОМЕР_3, видане Реєстраційною службою Миронівського районного управління юстиції Київської області 03.04.2014 року на ім»я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для ведення собистого селянського господарства, номер запису про право власності 5216042.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, скаржники Головне управління Держгеокадастру у Київській області та адвокат Вовк Світлана Степанівна, яка діє в інтересах ОСОБА_4, в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову/т.2 а.с.61-64,78-87/.

Зокрема, свої доводи скаржники обґрунтували тим, що регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів», як об»єкт природно-заповідного фонду не створений, жодними належними та допустимими доказами, що наявні у матеріалах справи, факт його створення саме як об»єкта природно-заповідного фонду не підтверджується.

Крім того, зазначили, що межі регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів в натурі не винесені, зонування немає, а винесення його меж, як обов»язкового етапу його створення, як об»єкта природно-заповідного фонду не існує.

Отже, як вважали скаржники, позивач не надав доказів, які б підтверджували його права на спірну земельну ділянку, та які б указували на те, що ця земельна ділянка є землею природно-заповідного фонду, а тому його вимоги є безпідставними.

Крім того, скаржники просили застосувати трирічний сторок позовної давності, оскільки наказ, який оспорюється, винесений 11.03.2014 року, а позов поданий до суду поза межами трирічного строку від цієї дати.

В силу ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнані судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідачі будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, а тому неявку до суду указаних учасників процесу, суд розглядає, як неповажну. З урахуванням викладеного, відповідно до положень ст.372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд за їх відсутності.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.3 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Як слідує з матеріалів справи і таке встановлено судом, Регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів» згідно рішення Київської обласної ради №168-10-ХХІІІ від 17.02.2000 року та рішення Черкаської обласної ради №14-4 від 26.02.2000 року «Про організацію регіонального парку «Трахтемирів» був організований та набув статусу об»єкта природно-заповідного фонду місцевого значення.

Відповідно до п.1 рішення Київської обласної ради від 17.02.2000 року за №168-10-ХХІІІ об»єкт природно-заповідного фонду Регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів» організовано у власності АТЗТ «Аграрно-екологічне об»єднання «Трахтемирів» площею 5.148,7 га на землях Малобукринської та Грушівської сільських рад Миронівського району Київської області без вилучення земель у землекористувача. Пунктом 2.2. цього рішення обласна рада зобов»язала АТЗТ «Аграрно-екологічне об»єднання «Трахтемирів» розробити і подати на затвердження обласної ради проект оргінізації Регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів».

Згідно даних обліку територій та об»єктів природно-заповідного фонду України Регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів» Київській області розташований в межах Малобукринської та Грушевіської сільських рад Миронівського району.

Встановлено, що Регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів» є природоохоронною, науково-дослідною та еколого-просвітницькою установою, територія і акваторія якої включає природні комплекси і об»єкти, що мають особливу екологічну, історичну і естетичну цінність і які призначені для використання в природоохоронних, наукових, просвітницьких, культурних, рекреаційних цілях і для регульованого туризму.

Згідно даних «Проекту створення Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів», Державіного кадастру територій та об»єктів природно-заповідного фонду України Міністерства екології та приолдних ресурсів України, карти-схеми Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» та схеми розташування земельної ділянки спірна земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 розташована в адміністративних межах Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області на території Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів».

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об»єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Відповідно до ч.3 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, земельної ділянки, розташованої на території чи в межах об»єкта природно-заповідного фонду або в межах прибережної захисної смуги, підлягає погодженню з органом виконавчої власди АРК у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Отже, як правомірно встановлено судом першої інстанції, на час формування земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 винесення оспорюваного Наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 11.03.2014 року №КИ/:01:003/00016447 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» необхідною умовою було погодження з Департаментом екології та природних ресурсів, як структурним підрозділом Київської обласної державної адміністрації, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на корисить відповідача ОСОБА_4.

Між тим, як встановлено судом, із листа від 19.03.2018 року за №02-09/50 Департаменту екології та природних ресурсів Київської обласної адміністрації проект землеустрою щодо відведення відповідачу ОСОБА_4 земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області на території Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» на розгляд Департаменту - не надходив /т.1 а.с.122-123, 157/.

Ведення особистого селянського господарства на землях природно-заповідного фонду суперечить цільовому призначенню територій та об»єктів даного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворенню та використанню їх природних комплексів та окремих об»єктів, оскільки на територіях природно-заповідного фонду забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних об»єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

При цьому, відповідно до ст.21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Із зазначеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Наказ Головного управління Держземагентства у Київській області від 11.03.2014 року №КИ/:01:003/00016447 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» винесений з недотриманням вимог закону, а тому позовні вимоги щодо визнання незаконним цього наказу та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку на ім»я ОСОБА_4 є обґрунтованими.

Відповідно до ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, визнаний органом державної влади, органом влади АРК або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Як встановлено судом, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки за №669 від 12.03.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шаповаленком А.І., спірна земельна ділянка була відчужена ОСОБА_4 на користь третьої особи ОСОБА_7, який ухвалою суду від 25.05.2018 року залучений відповідачем до участі у розгляді справи /т.1 а.с.161-162/.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Київській області та адвоката Вовк Світлани Степанівни, яка діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити, а рішення Миронівського районного суду Київської обасті від 22 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25 березня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді