Справа № 285/3264/19
провадження у справі № 2/0285/1188/19
28 листопада 2019 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої - судді Михайловської А.В.
за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.
сторони у справі: позивач - ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 ,
відповідач - ОСОБА_4 ,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
11.09.2019 року позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив визнати ОСОБА_4 , 1996 р.н., таким, що втратив право користування житлом, що розташоване по АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік.
В обґрунтування позову зазначає, що в належному йому житлі залишається зареєстрованим як член сім`ї власника, чоловік дочки, відповідач у справі. З 2016 року дочка та зять виїхали на постійне місце проживання за кордон, де і перебувають. Дана обставина створює позивачу як власнику перешкоди в користуванні і володінні житлом. В односторонньому порядку знятися з реєстраційного обліку відповідач не має можливості. А тому в порядку усунення перешкоди в користуванні власністю позивач змушений звернутися до суду.
Позивач в судове засідання не прибув, натомість представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, вказав, що позовні вимоги підтримує, які просить задовольнити, заперечень проти винесення заочного рішення не вказав.
Відповідач в судове засідання повторно не з"явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.
28.11.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 / а.с. 5,6/.
Як слідує з довідки про склад сім"ї від 09.09.2019 року та повідомлення на запит суду від 17.09.2019 року, виданих Ярунською сільською радою Новоград-Волинського району, в належному позивачу житлі значиться зареєстрованим зять позивача, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач у справі/ а.с.8,11/.
Як посилається позивач, його зять в добровільному порядку разом з дочкою залишити дане житло, переїхали постійно проживати за кордон з 2016 року, що порушує його права як власника, позбавляє його можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг.
З довідки Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району від 09.09.2019 року, встановлено, що фактично з 2016 року відповідач ОСОБА_4, не проживає в житловому будинку, що належить позивачу по даний час /а.с.7/.
Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідач ОСОБА_4 значиться зареєстрованим в житлі, що належить позивачу членом сім"ї якого є, однак там не проживає з 2016 року без поважних причин, оскільки виїхав на постійне місце проживання за кордон, в добровільному порядку не знімається з реєстрації місця проживання, чим порушує права позивача, як власника, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. А тому є достатні підстави вважати, відповідач як член сім`ї власника житла втратив право на користування житлом, оскільки відсутній у ньому без поважних причин понад один рік, на що домовленості між ним та власником житла не було.
З огляду на вище вказане позовні вимоги є законними, обґрунтованими, та такими, що підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню .
Оскільки, позивач просить судові витрати покласти на нього, тому останні не стягуються з відповідача як передбачено ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 89, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-282, 352, 354, 355, п.п.15.5 п. 5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Повне найменування або ім"я сторін та інших учасників справи :
позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 );
відповідач - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, місце реєстрації - АДРЕСА_1 ).
Дата складення повного судового рішення - 03.12.2019 року.
Головуюча - суддя А.В.Михайловська