Справа № 266/6879/18
Провадження № 2/266/237/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Д'яченко Д.О., за участі секретаря судового засідання Сологуб Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що за рішенням № 2-7144/10 від 28.09.2010 року з нього утримуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини зі всіх видів його доходу. В подальшому позивач одружився повторно та від другого шлюбу має доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на яку відповідно до рішення від 23.07.2018 року з нього на користь ОСОБА_3 також утримані аліменти у розмірі ј частини. Відповідно до рішення суду від 28.08.2018 року у справі № 266/4955/18 з нього утримані аліменти у розмірі ј частини на користь дружини на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Також зазначив, що утримувані з нього аліменти загалом становлять ѕ частини всього заробітку, що перевищує встановлену частку, також зазначив, що він є студентом заочної форми навчання за контрактом. Просив суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням № 2-7144/10 від 28.09.2010 року на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі з ј на 4/25 частки зі всіх видів заробітку; зменшити розмір аліментів за рішенням № 266/3988/18 (провадження № 2н/266/171/18) від 23.07.2018 року на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 аліменти у розмірі з ј до 4/25 частки з усіх видів заробітку, а також по справі № 266/4955/18 від 28.08.2018 року про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років на користь ОСОБА_3 зменшити з ј на 4/25 частки з усіх видів заробітку.

Відповідно до ухвали суду від 28.12.2018 року по справі відкрито провадження за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Позивачу вручена копія ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити без його участі.

Судовим повідомленням, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку.

Так, відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою, в якій просила проводити розгляд без її присутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із відзивом, в якому зазначила, що вважає позов позивача ОСОБА_1 безпідставним та необґрунтованим. На її думку позивач зловживає свої процесуальними правами, оскільки подав завідомо безпідставний позов у спорі, який має очевидно штучний характер. Так, позивач добре знаючи місце проживання відповідача ОСОБА_2 в позовній заяві надав неправдиві дані щодо місця її проживання. Також зазначила, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 мешкають разом за адресою: м. Маріуполь, вул. Ялтинська, 112, тобто ведуть спільне господарство, разом виховують доньку. Крім того зазначила, що утримання аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку припиняється 09.03.2019 року, тобто за вказаних обставин позивач може продовжувати сплачувати аліменти у тому самому розмірі на утримання сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5, який був визначений судом раніше. Стосовно штучного характеру поданого позивачем позову зазначила, що під час стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 та дружини до виповнення дитиною трирічного віку, сторони приховали від суду, що з ОСОБА_1 вже утримувалися аліменти на сина ОСОБА_4. На підставі вищевикладеного просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, за рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 16.11.2010 року у справі № 2-7144/2010 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини зі всіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з 28.09.2010 року і до повноліття дитини. (а.с.2)

Судовим наказом Приморського районного суду м. Маріуполя у справі № 266/3988/18 (провадження № 2-н/266/171/18) від 23.07.2018 року з ОСОБА_1 утримано на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.4)

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 30.10.2018 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.08.2018 року. (а.с.3)

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Так, на підставу зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що з нього утримано аліментів більше половини його заробітної плати, що суперечить закону та перевищує встановлену законом частку. Також надав копію контракту про навчання, з якої слід, що ОСОБА_1 є студентом 1 курсу заочної форми навчання ДВНЗ "ПДТУ" спеціальності "Залізничний транспорт", вартість навчання на рік складає 8000,00 гривень.

Проте суд критично оцінює визначені позивачем підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки на час розгляду справи судом, стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_3 у розмірі ј частини зі всіх видів його доходу, щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, припинено у звязку із досягненням дитиною трирічного віку. До того ж, посилання позивача на навчання у вищому навчальному закладі на контрактній основі тільки підтверджує, що позивач має стабільний матеріальний заробіток, а тому може продовжувати сплачувати неповнолітнім дітям сину ОСОБА_4 та доньці ОСОБА_5 аліменти у раніше визначеному судом порядку та частці.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 ст. 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджене порушення було обґрунтованим.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, а суд, вирішуючи спір, зобов'язаний надати суб'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Так, якщо особа вважає, що її суб'єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізоване належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов'язок, така особа має право звертатися за судовим захистом.

В разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання про наявність порушеного суб'єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно, з урахуванням відсутності належних та допустимих доказів по справі правові підстави для задоволення позову відсутні.

Так, зміна матеріального або сімейного стану батьків дитини, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та інші випадки, передбачені цим Кодексом, згідно спірних правовідносин не встановлено.

Враховуючи викладене, судом не встановлено умов, які могли би бути підставою згідно ч.1 ст. 192 СК України для зміни (зменшення) розміру аліментів, оскільки позивачем не доведено факту істотного погіршення його матеріального становища, як платника аліментів, виходячи з пріоритету інтересів дітей та його потреб, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, у зв'язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, який в пункті 54 свого Рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п.90) 0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.180-184, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13,76,77,78,79,81,82,83,84,95,141,258,259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26.03.2019 року.

Суддя Д`яченко Д. О.