У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

25 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 622/859/14-ц

Провадження № 22ц/818/1693/19

Харківський апеляційний суд у складі судді Бровченка І.О.,

у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року в складі судді Кочнєва О.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ідеальну частину спільного майна подружжя під час перебування у шлюбі із ОСОБА_1, яке складається із 1/2 частини земельної ділянки площею 3,6337 га, яка зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі державного акту серії ЯБ № 217781, виданого 28.01.2005 року на підставі розпорядження Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 12.11.2004 року №556, яка розташована на території Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2 та 1/2 частини автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1, 1999 року випуску, придбаний 14.07.2011 року та зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про переєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 28.05.2013 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

05 лютого 2019 року до Харківського апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 на зазначене рішення суду подали апеляційну скаргу, яка ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року залишена без руху. Надано апелянту строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги: подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на обґрунтовані підстави для поновлення строку з поданням відповідних доказів на їх підтвердження для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року, подання до суду документу, що підтверджує сплату судовогозбору у встановлених порядку і розмірі.

20 березня 2019 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшла заява апелянтів, в якій вони просять на виконання ухвали Харківського апеляційного суду без руху долучити до матеріалів справи квитанцію №0.0..1 від 21 серпня 2018 року на суму 700 грн. та квитанцію №0.0..1 від 20 березня 2019 року на суму 600 грн.; та поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянти посилаються на те, що копію повного тексту рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року до цього часу не отримували, про існування такого рішення дізнався з реєстру судових рішень. Також, зауважують, що повний текст судового рішення ОСОБА_1 не мав можливості отримати оскільки мешкає за адресою відмінною від адреси реєстрації (зазначає - адреса позивача) на яку судом першої інстанції надсилалась кореспонденція, а у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, на думку апелянта, розписалась дочка дружини з якою він не спілкується. На даний час проживає в смт Золочів.

Перевіривши матеріали справи, суд доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року не може бути прийнята до розгляду судом апеляційної інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частин 3, 4 статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що під час проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення в суді першої інстанції був присутній представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року, «Пономарьов проти України» рішення від 03 квітня 2008 року у справі).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Таким чином, рішеннями Європейського суду з прав людини визначено обов'язок сторони, яка задіяна в ході судового розгляду справи з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Повний текст рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року оприлюднено в єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено 02 липня 2018 року. Про наявність судового рішення було відомо представнику відповідача., який був присутній при оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз'яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Разом з тим, повний текст рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року складено 18 червня 2018 року, яке вручено ОСОБА_1 30 червня 2018 року, про що свідчить його підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. (а.с. 168). Твердження апелянтів про неналежний підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення яке повертається відправнику належними та допустимими доказами не підтверджено.

Згідно пунктів 105-106 Правил надання послуг поштового зв'язку, в редакції станом на червень 2018 року, для одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом одержувач повинен заповнити бланк повідомлення із зазначенням даних пред'явленого документа, що посвідчує особу (назва, серія, номер, дата видачі, найменування органу, який видав), дати одержання поштового відправлення, поштового переказу та розписатись. У разі одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, адресованих до запитання, на абонементну скриньку або за місцем роботи, а також коли адреса, зазначена на поштовому відправленні, поштовому переказі, не відповідає адресі місця реєстрації одержувача, крім даних про документ, що посвідчує особу, зазначається також адреса, за якою фактично проживає одержувач. Під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище. Відповідні дані на бланку повідомлення про вручення також зазначаються про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи. Бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою у першочерговому порядку.

У рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 168) міститься відмітка «вручено особисто», підпис та прізвище одержувача. Доказів порушення працівниками поштового зв'язку Правил надання послуг поштового зв'язку в матеріалах справи відсутні та відповідні докази не надано в обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, клопотання про поновлення строку не містить жодних посилань, що перешкоджало відповідачу після проголошення вступної та резолютивної частин судового рішення отримати повний текст судового рішення. При проголошенні резолютивної частини судом було зазначено строки апеляційного оскарження. Разом з тим, достовірно знаючи про ухвалення 11 червня 2018 року судового рішення апелянтами до лютого 2019 року не вживались заходи щодо отримання повного тексту судового рішення.

Крім того, про обізнаність щодо ухвалення 11 червня 2018 року судового рішення свідчить квитанція №0.0..1 від 21 серпня 2018 року, яка надана апелянтами на виконання ухвали Харківського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху.

В своїй практиці Харківський апеляційний суд враховує конкретні обставини справи і виходити з принципу верховенства права та закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд, складовою якого є право особи бути почутою судом.

Разом з тим, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести і подати докази на підтвердження того, що вона пропустила строк на апеляційне оскарження з поважних причин.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Заява не містить обґрунтувань і посилань, які б свідчили про наявність об'єктивно непереборних обставин для подачі апеляційної скарги в межах строку передбаченого ст. 354 ЦПК України або вжиття заходів для отримання копії судового рішення по справі, у зв'язку з чим суд визнає наведені підстави для поновлення строку неповажними.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме: подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на обґрунтовані підстави для поновлення строку з поданням відповідних доказів на їх підтвердження для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року або з наведенням інших підстав для поновлення строку.

Керуючись статтями 354, 357, 358 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати наведені ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_2 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року в складі судді Кочнєва О.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати апелянту строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків, а саме: подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на обґрунтовані підстави для поновлення строку з поданням відповідних доказів на їх підтвердження для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року або з наведенням інших підстав для поновлення строку.

Роз'яснити апелянту, що у разі невиконання у встановлений судом строк вищевказаних вимог у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - І.О. Бровченко