Справа № 323/4010/18
21.03.2019 м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., при секретарі Сабліній А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою
Виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Комунальний заклад «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради про позбавлення батьківських прав, -
Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказує, щоОСОБА_2 є матір'ю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач взагалі не приймає участі у вихованні дитини, піклуванні, утриманні сина, не спілкується з ним, не цікавиться його станом здоров'я, духовним та фізичним розвитком.
У судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_3, на задоволенні заяви наполягає.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином судовою повісткою з повідомленням, про причини неявки не повідомила.
Представник, КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, у судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином судовою повісткою з повідомленням, про причини неявки не повідомив.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 02 червня 2004 року /а.с. 24/.
Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН згідно резолюції 1386 (XIV) від 20 листопада 1959 року встановлено, що дитина потребує любові і розуміння та повинна зростати в умовах турботи, знаходитись під піклуванням і відповідальністю своїх батьків.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, перелік підстав для позбавлення батьківських прав є вичерпним.
Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого, - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини.
У цьому випадку позивач, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дитини.
Як роз'яснено у п. 15 постанови ВерховногоСуду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевірити докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема, щодо поведінки відповідача відносно дитини та достатності обґрунтувань тих обставин, які визначені підставою для позбавлення її батьківських прав, можливості зміни його поведінки відносно дитини внаслідок вжиття менш суворих заходів впливу.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Згідно рішення виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області №128 від 07.05.2018 року, висновку ради опіки па піклування при виконавчому комітеті Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області від 25 квітня 2018 року вирішено попередити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про необхідність належного виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с.3-5/.
Під час обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_2 було виявлено, що ОСОБА_2 проживає у будинку матері - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: АДРЕСА_1. Не працювала, мала тимчасові вільні заробітки, яких не вистачало на повноцінне життя та забезпечення сина всім необхідним. Син ОСОБА_1, який повинен знаходитися на заняттях в КЗ «Запорізька спеціальна загально освітня школа-інтернат №2» ЗОР на час обстеження перебував дома з матір'ю та бабусею. Навчатися ОСОБА_1 ні в якому навчальному закладі не бажав, на умови матері не реагував. З гр. ОСОБА_2 неодноразово проводилися профілактичні бесіди ,та надання інформаційного повідомлення про ризик позбавлення її батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_2 від 15.03.2018 року, 15.08.2018 року /а.с.18-19/.
Згідно висновку ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області від 10.05.2018 року неодноразові бесіди адміністрації навчального закладу, працівників Комишуваської селищної ради зі ОСОБА_2, роз'яснення чинного законодавства щодо відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків по організації навчання сина, притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП позитивного результату не надали. У зв'язку із несприятливими житлово-побутовими умовами проживання сім'ї було прийнято висновок про доцільність тимчасового влаштування неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, до Комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради /а.с.13/.
Згідно рішення від 17.05.2018р. №143 виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 був направлений на повне державне забезпечення до Комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, де він перебуває до сьогоднішнього часу. Матері дитини - ОСОБА_2 було рекомендовано вжити заходи щодо створення належних умов для повноцінного життя та розвитку дитини /а.с.11-12/.
Згідно письмової заяви ОСОБА_2 повідомила про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_1, заява зареєстрована в реєстрі за №65 секретарем виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області /а.с.21/ .
Згідно подання та характеристики КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №2» Запорізької обласної ради, де навчався ОСОБА_1, останній характеризується посередньо, мати не має на нього жодного впливу, тривалий час дитина не відвідувала школу /а.с.16-17/.
Згідно висновку ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької областівід 28.08.2018 року, рішення виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області від 31.08.2018 року доцільно позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с.6-10/.
Отже, у судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно ухиляється від своїх обов'язків по утриманню та вихованню своєї дитини, що підтверджується матеріалами справи. Тому, згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) .
Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає вирішенню питання судових витрат.
Керуючись ст.ст. 12, 76,245, 141, 265, 274-279, 280-289 ЦПК України, ст.ст.19,164,166,167, 153,171, 180, 181, 182, 191 СК України, ст. 60 ЦК України, Законом України «Про охорону дитинства», Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН згідно резолюції 1386 (XIV) від 20 листопада 1959 року, Постановою Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Конвенцією ООН від 20 листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року),суд,-
Позов Виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області (вул. Б. Хмельницького, 49 ,смт. Комишуваха, Оріхівського району Запорізької області), що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Комунальний заклад «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради (вул. Запорізька, 28 ,м. Оріхів, Запорізької області ) про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку с. Оленівка, Оріхівського району Запорізької області, ідентифікаційний № НОМЕР_1, батьківських прав відносно сина -ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Оленівка, Оріхівського району Запорізької області, ідентифікаційний № НОМЕР_1 судовий збір у доход держави в сумі 704,80 грн.( Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26 березня 2019 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун