Справа № 390/462/18
Провадження № 2/390/28/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Терещенко Д.В.,

при секретарі Головацькій А.Б., Сімбабі В.В., Бреус І.П.,

за участю представників сторін адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Аджамська сільська рада Кіровоградського району та області, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 09 травня 2015 року.

Свої вимоги обгрунтувала тим, що після смерті матері відкрилась спадщина на домоволодіння № 88 по вул.1 Травня в с.Аджамка, Кіровоградського району та області та на земельну ділянку площею 5,2466 га, яка розташована на території Аджамської сільської ради, Кіровоградського району та області. Вона, перебуваючи у цивільному шлюбі з громадянином ОСОБА_6 Молдова, починаючи з 2015 року постійно проживала за межами України у ОСОБА_6 Молдова, у домоволодінні ОСОБА_7 і ОСОБА_7, які є інвалідами І групи і потребують постійного догляду, тому вона здійснює за ними постійний догляд. Про смерть матері їй не було нічого відомо. 07 березня 2018 року звернулась до державного нотаріуса Кіровоградської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріусом було роз'яснено, що нею пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Тому вона була змушена звернутись до суду, вважає причину пропуску об'єктивною та поважною.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та надав пояснення по обставинах справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки позивач знала про смерть матері, і тому відсутні підстави задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав. Просив розглядати справу за відсутності представника сільської ради.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що проживає навпроти будинку, який належав померлим батькам сторін. На початку березня 2015 року помер батько ОСОБА_9, а потім через місяць померла мати ОСОБА_5 На похоронах батька сторін був присутній син позивача ОСОБА_2. Вказала, що останній раз бачила ОСОБА_3 в селі в лютому 2017 року біля будинку.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що відповідач є її чоловіком, а позивач є сестрою відповідача. Вказала, що 01.03.2015 року помер ОСОБА_9, на похороні якого був присутній син ОСОБА_3 ОСОБА_2. 09.05.2015 року померла ОСОБА_5 На сорок днів смерті матері приїздила дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_8. Останній раз бачила ОСОБА_3 в селі в лютому 2017 року. Вказала, що в кінці лютого 2017 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Людмила дочка ОСОБА_3 часто приїздила до відповідача. Крім того, ОСОБА_8 спілкувалась по телефону з ОСОБА_3

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 березня 2015 року помер батько позивача (а.с.8 свідоцтво про народження, а.с.9 витяг з ДРАЦС про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища) - ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ОЛ № 255326 виданого повторно 09 лютого 2018 року Кіровоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 7 (а.с.12).

Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння № 88 по вул. 1 Травня в с. Аджамка, Кіровоградського району, Кіровоградської області та на земельну ділянку, площею 5,2466 гa, яка розташована на території Аджамської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_9 є його дружина ОСОБА_5, яка фактично приняла спадщину (а.с.13) та позивач по справі ОСОБА_3, яка не подала заяву про прийнятття спадщини.

09 травня 2015 року померла ОСОБА_5 - дружина померлого ОСОБА_9 та мати позивача по справі, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 255325 виданого повторно 09 лютого 2018 року Кіровоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 16 (а.с.14).

Згідно з довідкою за вих. № 294 від 14.02.2018 року, виданої виконкомом Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області встановлено, що померлий ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1967 року та до дня смерті 01 березня 2015 року проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2. На день його смерті разом з ним за вищевказаною адресою проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 09.05.2015 року. Померлий виписаний з даного житлового будинку в звязку зі смертю. Заповіт від імені ОСОБА_9 виконавчим комітетом Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, не посвідчувався (а.с.13).

Відповідно до довідки за вих. № 295 від 14 лютого 2018 року, виданої виконкомом Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області встановлено, що померла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1967 року та до дня смерті 09 травня 2015 року проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4. На день її смерті з нею за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав. Померла виписана з даного житлового будинку, в звязку зі смертю. Заповіт від імені ОСОБА_5 виконавчим комітетом Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, не посвідчувався (а.с.15).

Відповідно до довідки за вих. № 296 від 14 лютого 2018 року, виданої виконкомом Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_6, її сімя складається: син ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7; дочка ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_8; син ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_9; онука ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_10 ( а.с.11).

Згідно з свідоцтвами про право на спадщину за законом, посвідчених державним нотаріусом Кіровоградської районної державної нотаріальної контори 21.02.2017 року, зареєстрованими в реєстрі за № 2-91 та № 2-92, встановлено, що спадкоємцем домоволодіння № 88 по вул. 1 Травня в с. Аджамка, Кіровоградського району, Кіровоградської області та земельної ділянки площею 5,2466 гa, яка розташована на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що належали ОСОБА_9, який помер 01.03.2015 року, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, є її син ОСОБА_4 - відповідач по справі, що також підтверджується копією спадкової справи № 102/2015 року до майна померлої ОСОБА_5, яка витребувана судом (а.с.16, 94-174).

На звернення ОСОБА_3 до Державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 від 07.03.2018 року щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлої 09 травня 2015 року, державним нотаріусом позивачу розяснено про можливість звернення до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.39).

Відповідно до відповіді на запит суду Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України встановлено, що ОСОБА_3 після смерті своєї матері ОСОБА_5, померлої 09 травня 2015 року, перетинала кордон України в пункті пропуску Платонове, а саме: 08.12.2015 року вїзд 10.12.2015 року виїзд; 10.12.2016 року вїзд 22.12.2016 року виїзд; 22.12.2017 року вїзд 31.12.2017 року виїзд; 08.02.2018 року вїзд 14.02.2018 року виїзд; 24.02.2018 року вїзд (а.с.192).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої та третьої сттті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування», передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. До поважних причин пропуску зазначеного строку можуть бути віднесені, як-то: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо або коли спадкоємець за станом здоров'я не мав можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі мотиви пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до п. 2 ОСОБА_15 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, про судову практику розгляду цивільних справ, при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Помилковою є практика судів, які визнають причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними із порушенням вимог ч.2 ст.78 ЦПК, відповідно до якої обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, хвороба, перебування позивача - спадкоємця в іншому регіоні України у зв'язку із відрядженням, службовою необхідністю не можуть підтверджуватись лише показаннями свідків.

Крім того, згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України у справі 6-1215цс16 від 14 вересня 2016 року, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, зокрема, через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

В якості поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем зазначено, що вона перебуваючи у цивільному шлюбі з громадянином ОСОБА_6 Молдова, починаючи з 2015 року постійно проживає за межами України у ОСОБА_6 Молдова, у домоволодінні ОСОБА_7 і ОСОБА_7, які є інвалідами І групи і потребують постійного догляду, а тому ОСОБА_3 здійснювала за ними постійний догляд, однак вказані обставини не можуть бути визнані в якості поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки з матеріалів справи та пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_3 після смерті своєї матері, приїздила з Молдови до України, а саме: 08.12.2015 року вїзд 10.12.2015 року виїзд; 10.12.2016 року вїзд 22.12.2016 року виїзд; 22.12.2017 року вїзд 31.12.2017 року виїзд; 08.02.2018 року вїзд 14.02.2018 року виїзд; 24.02.2018 року вїзд.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами тієї обставини, що її тривале перебування за кордоном об'єктивно перешкоджало поданню заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 3.11.3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати консулу заяву про прийняття спадщини.

Позивач не була позбавлена можливості звернутись із відповідною заявою про прийняття спадщини до консула консульської установи України в Молдові або до нотаріуса на території України. Доказів, які б свідчили про перешкоду подання такої заяви, позивачем не надано.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про нотаріат" до повноважень консульських установ України віднесено вчинення нотаріальних дій, в тому числі видача свідоцтва про спадщину та засвідчення справжності підпису на документах.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій у дипломатичних представництвах та консульських установах України вчинення нотаріальних дій покладається на посадових осіб, які працюють у дипломатичних представництвах та консульських установах України.

Згідно з положеннями статті 44 Консульського статуту України нотаріальні дії в консульській установі вчиняє консул.

Таким чином, порядок вчинення нотаріальних дій консулом є подібним до порядку їх вчинення нотаріусом, оскільки процедура вчинення нотаріальної дії завжди походить від процесу здійснення саме нотаріальної діяльності, а відтак сама процедура вчинення нотаріальної дії є єдиною і не змінюється залежно від суб'єкта її вчинення.

Отже, позивач не була позбавлена можливості в установлений законом строк звернутись із відповідною заявою про прийняття спадщини до консула консульської установи України в ОСОБА_6 Молдова або до нотаріуса на території України

Таким чином, звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_16 не надала належних та допустимих доказів того, що з травня 2015 року по березень 2018 року їй не було відомо про смерть її матері, а також доказів того, що її проживання за межами України у вказаний період було пов'язано з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв'язку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов'язок із доведення тих обставин, на які посилалась як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши у сукупності доводи позову щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та докази, якими їх підтверджено, суд вважає, що наведені позивачем обставини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4-5, 7, 10, 12-13, 77-81, 89, 95, 235, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11) до ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12 та області, вул.1 Травня, 104), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Аджамська сільська рада Кіровоградського району та області, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Дата складення повного судового рішення 22 березня 2019 року.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_17