КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/2822/2019 Головуючий у 1-й інстанції: Притула Н.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Картель», Приватного підприємства «Інформаційне агентство «Інформбюро» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

у с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив :

- визнати недостовірною та такою, що порочить його честь та гідність, інформацію, розповсюджену ПрАТ «КАРТЕЛЬ» на сайті Інтернет-видання DEPO.UA ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті під назвою: «В Харькове ОСОБА_3 поймали на коррупции (ФОТО, ДОКУМЕНТ)», а саме: заголовок « В Харькове ОСОБА_3 поймали на коррупции (ФОТО, ДОКУМЕНТ) та твердження в тексті статті: «В Харькове голову Холодногорськой районной администрации ОСОБА_3 подозревают в совершении коррупционного правонарушения..», «Согласно протокола, Мусеев совершил административное правонарушение, связанное с коррупцией, ответственность за которое предусмотренное ч. 1 ст. 28 Закона Украины «О предотвращении коррупции» и ч. 2 ст. 172-7 КУоАП (принятое решение в условиях реального конфликта интересов). Было установлено, что 24 февраля 2016 года во время сессии Харьковского горсовета во время рассмотрения вопроса «О предоставлении юридическим и физическим лицам земельных участков для эксплуатации и обслуживания зданий и сооружений» ООО «Фронт» изменен вид использования земельного участка площадью 0,5783 га. Однако установлено, что с 2005 по 2012 годы Мусеев входил в состав учредителей ООО «Фронт» и занимал должность заместителя директора до 2010 года. 26 декабря 2012 года Мусеев отступил свою долю в уставном капитале своей матерей - ОСОБА_4, которая на момент принятия решения сессией и сегодня продолжает входить в перечень учредителей предприятия. При этом сам Мусеев как депутат Харьковского горсовета во время сессии 24 февраля 2016 года проголосовал положительно за смену целевого назначения земли, чем совершил административное коррупционное правонарушение. Факт голосования подтверждается поименным списком голосования..» ;

- визнати недостовірною та такою, що порочить його честь та гідність, інформацію, розповсюджену ПрАТ «КАРТЕЛЬ» на сайті Інтернет-видання DEPO.UA ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті під назвою: «У Харкові ОСОБА_2 спіймали на корупції (ФОТО, ДОКУМЕНТ)» а саме: заголовок «У Харкові ОСОБА_2 спіймали на корупції (ФОТО, ДОКУМЕНТ)» та твердження в тексті статті: «У Харькові голову Холодногірської районної адміністрації ОСОБА_2 підозрюють у скоєнні корупційного правопорушення..», «Згідно протоколу, ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП (прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів). Було встановлено, що 24 лютого 2016 року під час сесії Харківської міськради під час розгляду питання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» ТОВ «Фронт» змінено вид використання земельної ділянки площею 0,5783 га. Однак встановлено, що з 2005 по 2012 роки ОСОБА_2 входив до складу засновників ТОВ «Фронт» та обіймав посаду заступника директора до 2010 року. 26 грудня 2012 року ОСОБА_2 відступив свою частку в статутному капіталі своїй матері - ОСОБА_5 ОСОБА_2, яка на момент прийняття рішення сесією й до сьогодні продовжує входити до переліку засновників підприємства. При цьому сам ОСОБА_2 як депутат Харківської міськради під час сесії 24 лютого 2016 року проголосував позитивно за зміну цільового призначення землі, чим скоїв корупційне адміністративне правопорушення. Факт голосування підтверджується поіменним списком голосування..» ;

- зобов'язати ПрАТ «КАРТЕЛЬ» опублікувати спростування на сайті Інтеренет-видання DEPO.UA в тій самій рубриці й тим самим шрифтом, що й спростовувані публікації, не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили;

- заборонити ПрАТ «КАРТЕЛЬ» у будь-який спосіб розповсюджувати недостовірну інформацію, що міститься у статті під назвою: «В Харькове ОСОБА_4 поймали на коррупции (ФОТО, ДОКУМЕНТ)», опублікований на сайті Інтернет-видання DEPO.UA ІНФОРМАЦІЯ_1, та у статті під назвою: «У Харкові ОСОБА_2 спіймали на корупції (ФОТО, ДОКУМЕНТ)», опублікованій на сайті Інтернет-видання DEPO.UA ІНФОРМАЦІЯ_1;

- стягнути з ПрАТ «КАРТЕЛЬ» моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн..

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог: визнання інформації недостовірною та такою, що порочить його честь та гідність; зобов'язання ПрАТ «КАРТЕЛЬ» та ПП «Інформаційне агентство «Інформбюро» опублікувати спростування; заборони ПрАТ «КАРТЕЛЬ» та ПП «Інформаційне агентство «Інформбюро» у будь-який спосіб розповсюджувати недостовірну інформацію та ухвалити нове судове рішення, яким в цій частині позовні вимоги задовольнити. У частині відмови в задоволенні вимог щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Картель» та Приватного підприємства «Інформаційне агентство «Інформбюро» солідарно на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. рішення суду першої інстанції залишити без змін. Уважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним та неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи. Зазначає, що інформація, яка міститься в статті під назвою: «В Харькове ОСОБА_4 поймали на коррупции (ФОТО, ДОКУМЕНТ)» не є оціночними судженнями, оскільки в ній викладені конкретні факти відносно позивача, які не відповідають дійсності. Викладена інформація як негативна та недостовірна впливає на розсуд пересічних громадян щодо оцінки діяльності позивача як публічного діяча, депутата Харківської міської ради та голови адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради. На підтвердження недостовірності опублікованої відповідачем інформації, позивачем надано копію постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.01.2017 року в справі № 638/673/17, яка набрала законної сили. Указаною постановою установлено, що позивач, приймаючи участь у голосуванні за проект рішення, як обраний депутат Харківської міської ради, діяв виключно в інтересах територіальної громади, що відповідає положенням ст. 39 Закону України «Про запобігання корупції», а подані до суду матеріали не містять об'єктивних та фактичних даних, які б підтверджували, що позивач мав умисел на будь-яку зацікавленість чи інтерес при прийнятті участі у голосуванні на сесії міської ради, а тому висновок щодо скоєння ним корупційного правопорушення є лише припущенням особи, яка склала протокол. Указує, що відповідачем було грубо порушено не лише гарантоване позивачу право на повагу його честі і гідності та їх недоторканність, а й положення ч. 4 ст. 296 ЦК України, якою прямо заборонено використання (обнародування) імені фізичної особи, яка затримана, підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, або особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може бути використане (обнародуване) лише в разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо неї або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. Суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи, не надав оцінку Договору № 2 «Про надання інформаційних матеріалів» від 01.02.2002 року між ПП «Інформаційне агентство «Інформбюро» та ЗАК «Картель».

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не надходило.

При розгляді даної справи судом першої інстанції установлено, що 17.01.2017 року відносно ОСОБА_2 старшим оперуповноваженим УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України майором поліції ОСОБА_6 був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією. Зокрема в протоколі зазначено, що «ОСОБА_2, будучи обраним депутатом Харківської міської ради 7 скликання на чергових місцевих виборах 25 жовтня 2015 року, скоїв адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме: прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів за наступних обставин. В період час у з 03.11.2015 року по теперішній час ОСОБА_2 відповідно до пп. б п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» є депутатом Харківської міської ради 7 скликання, а отже суб'єктом, на якого поширюється дія вказаного закону та передбачених ним обмежень.

Проведеними заходами встановлено, що відповідно до пункту 25 додатку 1 до рішення 4 сесії Харківської міської ради 7 скликання №142/16 від 24.02.2016 року «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» ТОВ «Фронт» змінено вид використання земельної ділянки площею 0,5783 га (кадастровий номер :01:032:0003) з «для експлуатації та обслуговування адміністративно побутового комплексу і станції технічного обслуговування автомобілів» на «для експлуатації та обслуговування нежитлових виробничих приміщень» та прийнято рішення про внесення змін до договору оренди землі, шляхом укладання додаткової угоди до нього.

Окрім цього встановлено, що в період з 2005 року по 2012 рік ОСОБА_2 входив до складу засновників ТОВ «Фронт» та обіймав посаду заступника директора вказаного господарського товариства до 2010 року.

Так, 26.12.2012 року ОСОБА_2 відступив свою частку в статутному капіталі своїй матері ОСОБА_7, яка із зазначеного часу, на момент прийняття рішення 4 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 24.02.2016 року та на теперішній час продовжує входити до складу засновників зазначеного господарського товариства.

В той же час встановлено, що 24.02.2016 року в період часу з 12 год. 51 хв. 40 сек. по 12 год. 54 хв. ОСОБА_2, будучи депутатом Харківської міської ради 7 скликання, діючи умисно, в порушення вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суперечність між особистим приватним інтересом, викликаним сімейними стосунками з ОСОБА_7, зацікавленістю останньої в прийнятті Харківською міською радою відповідного рішення, пов'язаного зі зміною цільового використання земельної ділянки, а також його представницькими повноваженнями, що впливають на об'єктивність та неупередженість прийняття ним, як депутатом, рішення, не вживши відповідних заходів щодо попередження конфлікту інтересів, а також його врегулювання, діючи в умовах реального конфлікту інтересів, відповідно до списку поіменного голосування 4 сесії Харківської міської ради 7 скликання, проголосував позитивно за 18 питання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» та прийняття Харківською міською радою рішення №142/16 від 24.02.2016 року.

Отже, ОСОБА_2 прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 3, частиною 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Приватним акціонерним товариством «Картель» 18 січня 2017 року на сайті інтернет-видання DEPO.UA за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті під назвою: «В Харькове ОСОБА_4 поймали на корупции (ФОТО, ДОКУМЕНТ)» містяться твердження, а саме: «В Харькове голову Холодногорской районнной администрации ОСОБА_3 подозревают в совершении коррупционного правонарушения...», «Согласно протокола, Мусеев совершил административное правонарушение связанное с коррупцией, ответственность за которое предусмотрено ч.І ст.28 Закона Украины «О предотвращении коррупции» и ч.2 ст. 172-7 КУоАП (принятие решения в условиях реального конфликта интересов). Было установлено, что 24 февраля 2016 года во время сессии Харьковского горсовета во время рассмотрения вопроса «О предоставлении юридическим и физическим лицам земельных участков для эксплуатации и обслуживания зданий и сооружений» ООО «Фронт» изменен вид использования земельного участка площадью 0,5783 га. Однако установлено, что с 2005 по 2012 годы Мусеев входил в состав учредителей ООО «Фронт» и занимал должность заместителя директора до 2010 года.

26 декабря 2012 года Мусеев отступил свою долю в уставном капитале своей матери - ОСОБА_8, которая на момент принятия решения сессией и сегодня продолжает входить в перечень учредителей предприятия. При этом сам Мусеев как депутат Харьковского горсовета во время сессии 24 февраля 2016 года проголосовал положительно за смену целевого назначения земли, чем совершил административное коррупционное правонарушение. Факт голосования подтверждается поименным списком голосования...».

Крім того з матеріалів справи вбачається, що така ж стаття розміщена 18.01.2017 року о 12:43 на сайті інтернет-видання DEPO.UA за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті під назвою: «У Харкові ОСОБА_2 спіймали на корупції (ФОТО, ДОКУМЕНТ)», а саме: заголовок «У Харкові ОСОБА_2 спіймали на корупції (ФОТО, ДОКУМЕНТ)», та твердження в тексті статті. «У Харкові голову Холодногірської районнної адміністрації ОСОБА_2 підозрюють у скоєнні корупційного правопорушення...», «Згідно протоколу, ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.І ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» та ч.2 ст. 172-7 КУпАП (прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів). Було встановлено, що 24 лютого 2016 року під час сесії Харківської міськради під час розгляду питання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» ТОВ «Фронт» змінено вид використання земельної ділянки площею 0,5783га. Однак встановлено, що з 2005 по 2012 роки ОСОБА_2 входив до складу засновників ТОВ «Фронт» та обіймав посаду заступника директора до 2010 року. 26 грудня 2012 року ОСОБА_2 відступив свою частку в статутному капіталі своїй матері - ОСОБА_5 ОСОБА_2, яка на момент прийняття рішення сесією й до сьогодні продовжує входити в перелік засновників підприємства. При цьому сам ОСОБА_2 як депутат Харківської міськради під час сесії 24 лютого 2016 року проголосував позитивно за зміну цільового призначення землі, чим скоїв корупційне адміністративне правопорушення. Факт голосування підтверджується поіменним

списком голосування...».

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.01.2017 року (справа №638/673/17) провадження у справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили.

Як вбачається з постанови, матеріали справи не містять даних про наявність корупційного інтересу та умислу ОСОБА_2 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду не доведено факту вчинення відповідачем правопорушення, яке полягало саме в поширенні інформації, яка у відповідності до вимог закону може мати статус «недостовірної», такої, що порушує особисті немайнові права або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі позивача повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. У цьому конкретному випадку у розпорядженні суду немає даних про те, що фактично метою розміщення статті було поширення недостовірної інформації щодо позивача, приниження честі, гідності та ділової репутації його. Стороною позивача не надано суду доказів, що внаслідок поширення зазначених в позовній заяві відомостей, позивачу завдана шкода відповідним особистим немайновим благам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, суд апеляційної інстанції уважає таке рішення суду законним та обґрунтованим, відповідним встановленим обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого аргументи апеляційної скарги не спростовують з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Верховний Суд України роз'яснив у п.19 постанови № 1 від 27.02.2009 року Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома

хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє

особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Установлено, що 17.01.2017 року відносно ОСОБА_2 старшим оперуповноваженим УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України майором поліції ОСОБА_6 був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією, текст якої викладено вище, про що 18.01.2017 року відповідачами поширено інформацію.

Тобто, на час поширення відповідачами відомостей про складення відносно позивача 17.01.2017 року протоколу про вчинення адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією, указана подія , яка є предметом розгляду, існувала, отже підстав уважати поширену відповідачами інформацію у вищевказаних статтях недостовірною, відсутні.

Про те, що указана в статтях інформація перекручена, позивач не зазначає і судом такого не встановлено.

Та обставина, що 30.01.2017 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення було закрито, не може бути врахована при оцінці недостовірності інформації, оскільки на час поширення спірної інформації факт складання протоколу відбувся, тобто існував.

Разом з цим позивач вправі скористатись наданим йому частиною першою статті 277 ЦК України правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи в тому ж засобі масової інформації.

Аргумент апеляційної скарги про те, що відповідачем було грубо порушено не лише гарантоване позивачу право на повагу його честі і гідності та їх недоторканність, а й положення ч. 4 ст. 296 ЦК України, якою прямо заборонено використання (обнародування) імені фізичної особи, яка затримана, підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, або особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може бути використане (обнародуване) лише в разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо неї або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, також на увагу не заслуговує.

Частина 4 ст. 296 ЦК України виявляє важливу рису позиції законодавця: якщо особа здійснила дії, що кваліфікуються як публічно-правове порушення, використання імені для сповіщення про це є допустимим лише у разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо цієї особи або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. У більш широкому контексті це пов'язане з правом на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Здійснення цього права не може зачіпати репутацію або права інших людей. Але якщо йдеться про людей, що обіймають посади державних службовців чи службовців органів місцевого самоврядування, а тим більше - є політиками, тобто про людей, діяльність яких є публічно значущою, то використання імені таких людей слід визнати правомірним, оскільки йдеться про їх публічну діяльність чи відповідність їх особистого життя спеціальним вимогам закону.

У рішенні Конституційного Суду України про офіційне тлумачення положення частини першої статті 7 ЦК Української РСР (справа про поширення відомостей) N 1-9/2003 від 10 квітня 2003 року, зазначено: "Проблеми, пов'язані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових та службових осіб, неодноразово були предметом розгляду Європейського суду з прав людини. Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод в рішеннях у справах "Нікула проти Фінляндії", "Яновський проти Польщі" та інших, Суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян.

Верховний Суд України роз'яснив у п. 21 постанови № 1 від 27.02.2009 року Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» При поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди

повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про

право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки,мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю

і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Отже посилання позивача на порушення відповідачами ч. 4 ст. 296 ЦК України, у даному випадку, є необґрунтованими.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук