КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року місто Київ.

Справа № 370/2346/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15513/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Олійника В.І., Кулікової С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 06 вересня 2019 року (ухваленого у складі судді Мазки Н.Б., інформація щодо дати складання повного тексту рішення відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, посилаючись на те, що з 13.06.2015 року по січень 2019 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розлучення дитина залишилась проживати з нею. На свої статки їй важко утримувати дитину, внаслідок чого вимушена на всьому економити та відмовляти дитині у самому необхідному. Відповідач приховує своє місце роботи та отримані доходи, тому просила суд стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 3000.00 гривен щомісячно.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 06 вересня 2019 року задоволено позовні вимоги у повному обсязі.

Стягувато з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 3000.00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.08.2019 року і до повноліття дитини, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з таким рішенням, 22 жовтня 2019 року, згідно відмітки суду (а.с.25) ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову або змінити оскаржуване рішення та стягувати аліменти у розмірі 1059,00 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

В апеляційній скарзі посилався на те, що при постановленні оскаржуваного рішення судом не в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не вірно застосовано норми матеріального права при вирішенні розміру аліментів та не враховано судом матеріального становища платника аліментів.

Зазначає, що стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 3000, 00 грн, що складає 75% його зарплати суд порушив вимоги ст. 128 КзПП Ураїни та с. 70 «Про виконавче провадження».

Вказує, що погоджується сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1059, 00 грн., також не було враховано судом першої інстанції, що син ОСОБА_3 весь час проживав із скаржником ( АДРЕСА_1 ), навчався в Бишівській ЗОШ І-ІІІ ступенів, однак на початку травня 2019 року позивач забрала сина та перешкоджала їх спілкуванню.

Посилався на ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1998 року .

Крім того, порушення судом норм процесуального права полягає в тому, що скаржник не отримував ухвалу суду про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками до неї, не був повідомлений про дату та час судового засідання, що є порушенням вимог ст.ст. 10,12, 13,178, 198 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження, копію апеляційної скарги з додатками надіслано учасникам справи і встановлено строк для подачі ними відзиву на апеляційну скаргу в 5-ти денний строк з моменту отримання даної ухвали.

02.11.2019 року ОСОБА_1 , згідно зворотного повідомлення про отримання поштового відправлення, отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження, ОСОБА_2 03.11.2019 року отримала копію ухвали про відкриття апеляційного провадження, копію апеляційної скарги з додатками.

Відзиву на апеляційну скаргу у визначений судом строк учасники справи не подали.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважав встановленими такі обставини.

Відповідно свідоцтва про народження, виданого 08.12.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком вказаний ОСОБА_1 .

Згідно довідки №3195 від 09.08.2019 року, виданої Макарівською селищною радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , разом з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частиною 2 ст. 2 Сімейного кодексу України врегульовано сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено:

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно вимог ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» за якою, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України.

1. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахував майновий стан заявника, відповідача, стан здоров`я дитини та платника аліментів, потреби неповнолітньої дитини та вищенаведені вимоги Закону.

Дослідивши наявні в справі докази, апеляційний суд встановив, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду відповідають цим обставинам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги відповідача з приводу того, що його дохід не дозволяє йому сплачувати аліменти в твердій сумі 3 000, 00 грн. на місяць, а тому розмір аліментів, необхідний для утримання сина повинен становити 1059,00 грн., колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Так, згідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року становить - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень.

Незважаючи на те, що дія Закону «Про Державний бюджет України на 2019 рік" поширюється на всю території України, слід враховувати, що при сталому розмірі мінімального прожиткового мінімуму купівельна спроможність у кожній адміністративно-територіальній одиниці може відрізнятися.

Очевидним є факт, що вартість життя в Київській області перевищує показники в інших регіонах України, а тому кошти для належного забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, яка мешкає в даній місцевості, необхідні у більшому розмірі ніж мінімально визначено законом.

Визначаючи розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вірно встановив, що з відповідача повинні стягуватися аліменти в розмірі 3000,00 грн. на місяць, який дозволить ефективно забезпечити належний рівень життя дитини до моменту досягнення ним повноліття. Визначений судом розмір аліментів відповідає найкращим інтересам дитини, а також засадам розумності та справедливості. В разі стягнення аліментів в гарантованому мінімальному розмірі, увесь тягар майнового утримання буде покладено лише на матір.

Додана до апеляційної скарги довідка про заробітну плату, та посилання на те, що середньомісячна заробітна плата відповідача складає суму 4300,00 грн., суд не приймає з огляду на те, що відповідач без поважних причин не подав вказану довідку до суду першої інстанції. Отримавши ухвалу суду про відкриття провадження 31 серпня 2019 року, що підтверджено зворотним повідомленням, відповідач не звернувся до суду з проханням продовжити йому строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Доводи відповідача про те, що з нього має стягуватись мінімальний розмір аліментів суд не приймає з огляду на те, що останній не надає суду достатніх доказів про неможливість отримувати в регіоні де він проживає достатню заробітну плату для виконання обов`язків батька по утримання дитини. Відповідач також не посилається на стан свого здоров`я та на наявність інших утриманців.

З метою належного виконання своїх обов`язків щодо утримання дитини відповідач має можливість влаштуватись на роботу з більшою заробітною платою. Апеляційний суд виходить з того, що в довідці про доходи, яку відповідач долучив до апеляційної скарги не зазначено, ким працює відповідач. Проте, фірма в якій він працює займається наданням послуг в сфері торгівлі. За даними статистики середня заробітна плата у сфері оптової та роздрібної торгівлі у Київській області станом на кінець 2018 року становить 12551,00 грн.

Крім того, згідно додатку до листа Головного управління статистики у Київській області від 07.11.2019 №13-06/2839-19 відповідно до соціального-економічного становище Київської області за січень-вересень 2019 року, середньомісячна номінальна заробітна плата штатного працівника підприємств, установ та організацій1 (далі - підприємства) у січні-серпні 2019р. збільшилась порівняно з відповідним періодом 2018р. на 21,4% і становила 10626 грн. Розмір нарахувань у 2,5 рази перевищив рівень мінімальної заробітної плати (4173 грн).

Доводи про неповідомлення відповідача про розгляд справи, колегія не приймає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції подано до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС м. Києва та Київської області запит, відповідно до зазначеної адреси в такому запиті, всі процесуальні документи надсилались за вказаною адресою (АДРЕСА_1 ). Як вбачається із зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 17) відповідачем було отримано 31 серпня 2019 року процесуальні документи, що спростовує доводи скаржника про його неналежне повідомлення.

Також, апеляційний суд враховує вимоги ст.ст. 274, 279 ЦПК України відповідно до яких розгляду справ про стягнення аліментів здійснюється в спрощеному провадженні без виклику учасників справи в судове засідання.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Так, як відповідач був повідомлений завчасно до постановлення оскаржуваного рішення про наявне провадження, міг добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, та до 06 вересня 2019 року надати суду докази про місце роботи та про свій майновий стан.

Доводи відповідача про те, що син до травня 2019 року проживав з ним, правового значення не мають, так як аліменти стягнуто судом з дати звернення заявника з позовом до суду - з серпня 2019 року.

Доводи відповідача про те, що рішення суду не підписано суддею не відповідають дійсності, та є не доведеними.

Також, колегія роз`яснює, що частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав, передбачених ст. 376 ЦПК України для скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 06 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2019 року.

Головуючий суддя:

Судді: