Справа № 727/1743/19
Провадження № 2/727/664/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Ільчук М.В.

розглянув в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_3) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4) про встановлення режиму окремого проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про встановлення режиму окремого проживання, мотивуючи позовні вимоги тим, що він перебуває з 15.08.1985 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 На його утриманні неповнолітніх дітей не має. За час їхнього сімейного життя склалися обставини, які призвели до неможливості спільного проживання з відповідачем. Через непорозуміння між ними виникли напружені відносини та конфлікти, а дружина з 10.01.2007 року переїхала на інше місце проживання, проте у нього не має наміру розривати шлюб з дружиною. Умовами шлюбного договору вони не обтяжені, у зв'язку з чим вважає, що є умови для окремого проживання їхнього подружжя. Правові наслідки встановлення режиму окремого проживання йому відомі, а тому просить позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та в його інтересах представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від позивача до суду надійшла письмова заява з клопотанням справу розглянути у його відсутність та відсутність представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив заявлені ним вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи, від неї до суду надійшла письмова заява з клопотанням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.08.1985 року у міському відділі ЗАГС м.Чернівці, за актовим записом №1441 (а.с.6).

Під час перебування в шлюбі за час спільного проживання однією сім'єю у сторін народилися діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Згідно паспорта громадянина України, позивач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ( а.с.7-8).

У відповідності до паспорта громадянина України, відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.10-12).

Згідно ст.119 СК України, за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

У відповідності до ст.120 СК України, встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов'язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов'язків, які встановлені шлюбним договором. У разі встановлення режиму окремого проживання - майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка.

Визначено п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні положень статей 119, 120 СК судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди. Вирішуючи заяву в порядку ст.119 СК, суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації для того, щоб узаконений спосіб окремого проживання не був формальним засобом вирішення спірних майнових питань.

Аналізуючи зміст диспозиції ст.119 СК України, суд вважає, що для встановлення для подружжя режиму окремого проживання необхідна наявність двох умов: неможливість або небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно і припинення сімейних відносин між подружжям.

За таких обставин, оскільки підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно; обидва подружжя (сторони) проживають за різними адресами і сімейні відносини між подружжям припинені, тому підстав для відмови в задоволенні позову в судовому засіданні не встановлено, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

У відповідності до положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 120 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення режиму окремого проживання - задовольнити.

Встановити режим окремого проживання між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, мешканцем АДРЕСА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_2, мешканкою АДРЕСА_2, які перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.08.1985 року у міському відділі ЗАГС м.Чернівці, за актовим записом №1441 - строком на п'ять років.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення складено 21.03.2019 року

Суддя Слободян Г.М.