Номер провадження: 22-ц/813/2605/19
Головуючий у першій інстанції Бабаков В.П.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши у спрощеному провадженні в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2018 року у складі суддіБабакова В.П.

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 березня 2016р. з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, по 800 грн.

Однак, вказаного розміру аліментів недостатньо для забезпечення гармонічного розвитку дітей, в зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд збільшити розмір аліментів, стягнувши з відповідача по 1500 грн. на кожну дитину. Крім того, старша дитина навчається на 2 курсі в Державному вищому навчальному закладі «Одеське морехідне училище рибної промисловості ім. О.Соляника». Вартість навчання в рік становить 12000 грн., тому позивачка також просила суд стягнути з відповідача половину даної суми, а саме 6000 грн, щороку.

Сторони в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка на позові наполягала, представник відповідача визнав позов частково в частині стягнення додаткових витрат в розмірі 6000 грн., заперечував проти збільшення аліментів.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину задоволений частково. Збільшений розмір аліментів, які стягнуті з ОСОБА_3, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно по 3000,00грн., але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2018 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1, а потім по 1500 грн., але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до ІНФОРМАЦІЯ_2 Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання їх спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 6000 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. В задоволенні решти позовних вимоги відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині збільшення розміру аліментів скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволені позову про збільшення розміру аліментів відмовити, в частині стягнення додаткових витрат залишити без змін, посилаючись на те, що ухвалюючи рішення суд не врахував наявні істотні обставини, що мають братися судом до уваги при винесенні рішення, а також, що суд порушив норми матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_4, представник ОСОБА_3 зазначає, що судове рішення не може бути визнано законним та підлягає в частині збільшення розміру аліментів скасуванню, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності підстав для збільшення визначеного розміру аліментів, також позивачкою не були надані до суду будь-які докази про зміну свого матеріального становища, зміну стану здоров'я, тощо, зв'язку з чим рішення підлягаю скасуванню в частині збільшення розміру аліментів.

Рішення суду в частині стягнення додаткових витрат не оскаржується.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Комлевої О.С. - головуючого судді, суддів - Журавльова О.С., Кравця Ю.І.

У відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти на утримання їх неповнолітніх дітей по 3000 грн. щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а потім по 1500 грн., але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, суд першої інстанції виходив з того, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дітей, також виходив з матеріального положення обох сторін, та зі встановленого СК України мінімального розміру аліментів, а тому збільшив розмір призначених аліментів та стягнув з відповідача щомісячно по 3000 грн., а потім по 1500 грн., до досягнення повноліття дітей.

З таким висновком суду, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10.07.2012 року.

Від шлюбу у сторін є спільні діти, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.03.2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання їх малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2в розмірі 1200 грн. на кожного щомісячно з 31 грудня 2015 року, і до повноліття дітей.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.10.2016 року зменшено розмір аліментів до 800 грн. на кожну дитину.

Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями частини третьої статті 181 СК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за № 2037-VIII) встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

6) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

У ч. 1 ст. 192 СК України йдеться про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.03.2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання їх малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2в розмірі 1200 грн. на кожного щомісячно з 31 грудня 2015 року, і до повноліття дітей.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.10.2016 року зменшено розмір аліментів до 800 грн. на кожну дитину.

Рішення суду набрало законної сили.

31.03.2016 року Суворовським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист, який пред'явлений до виконання до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області.

Також судом встановлено, що з моменту ухвалення судового рішення та пред'явлення його до виконання діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 спроможній сплачувати аліменти, що підтверджується копіями квитанцій про сплату аліментів, які містяться в матеріалах справи.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» розмір аліментів він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Однак, колегія суддів приймає до уваги, матеріальне положення позивачки, спроможність відповідача сплачувати аліменти, прожитковий мінімум на дитину відповідно віку, а також, що діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, тому колегія суддів вважає за необхідне збільшити розмір аліментів до 1000 грн. на кожну дитину, оскільки такий розмір аліментів відповідає вимогам закону та є справедливим.

Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням встановленого, рішення суду першої інстанції підлягає в частині збільшення розміру аліментів скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про збільшення стягнення розміру аліментів з ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, щомісячно до 1000 гривень на кожну дитину до досягнення їх повноліття, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 - задовольнити частково.

РішенняСуворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2018 року в частині збільшення розміру аліментів - скасувати. Ухвалити в цій частині нове.

Збільшити розмір аліментів, які стягнуті з ОСОБА_3, стягнувши з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно 1000 гривень, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 березня 2019 року, з моменту набрання рішенням суду законної сили і до його повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1, а також аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно 1000 гривень, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 березня 2019 року, з моменту набрання рішенням суду законної сили і до її повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 26 березня 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець