Постанова

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 761/19605/14-ц

провадження № 61-11124св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», яка підписана представником ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 грудня 2017 року у складі судді: Волошиної В. М.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, виселення та усунення перешкод у здійсненні права власності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 грудня 2014 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції

13 листопада 2017 року засобами поштового зв'язку ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» на заочне Шевченківського районного суду м. Києва від 15 грудня 2014 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що у поданому клопотанні позивач просив апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з тих підстав, що Бабич О. В. ніколи не була співробітником АТ «Дельта Банк», а супроводом цієї справи займалось товариство «Про Консалтинг» в особі ОСОБА_7 та Бабич О. В., які не передали ПАТ «Дельта Банк» матеріалів щодо спору у справі. Вказані доводи не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовуються іншими даними, які містяться в матеріалах справи та свідчать про те, що на підставі виданої довіреності ПАТ «Дельта Банк» від 04 листопада 2013 року інтереси юридичної особи у справі до 08 жовтня 2014 року включно представляло ТОВ «Фінансові Перспективи» в особі Свинар М. Ю. В судовому засіданні 20 листопада 2014 року інтереси юридичної особи ПАТ «Дельта Банк» представляла Бояринцева В. В. на підставі виданої ПАТ «Дельта Банк» довіреності від 13 червня 2014 року. В судовому засіданні 15 грудня 2014 року, в день проголошення рішення у справі, приймала участь Бабич О. В., повноваження якої підтверджуються довіреністю юридичної особи ПАТ «Дельта банк» від 13 червня 2014 року, за підписом посадової особи ОСОБА_10, зі скріпленням печаткою ПАТ «Дельта Банк». Тому вказані банком підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення визнано неповажними.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 грудня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 грудня 2014 року.

Оскаржена ухвала апеляційного суду мотивована тим, що в судовому засіданні 15 грудня 2014 року, в день проголошення рішення у справі, приймала участь представник ПАТ «Дельта Банк» - Бабич О. В., яка отримала вступну та резолютивну частину рішення від 15 грудня 2014 року, що підтверджується розпискою. Обставини про здійснення товариством «Про Консалтинг» юридичного супроводу справи в суді від імені ПАТ «Дельта Банк» були предметом перевірки судом апеляційної інстанції, які ухвалою від 30 листопада 2017 року визнані неповажними. Зміст клопотання не розкриває обставини, які унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом строк та причини, які ускладнювали можливість подати апеляційну скаргу протягом 2 років 10 місяців 19 днів з підтвердженням належними і допустимими засобами доказування, а тому не можуть бути визнані судом поважними.

Аргументи учасників справи

У січні 2018 року ПАТ «Дельта Банк» через представника ОСОБА_5 подало касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 грудня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу і передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду. При цьому посилається на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції пропущено з поважних причин, оскільки Бабич О. В. не була співробітником банку. Після введення в банку у березні 2015 року тимчасової адміністрації було призупинено виконання договору, укладеного між банком та ТОВ «Про Консалтинг», від якого діяла Бабич О. В., щодо юридичного супроводу у судах позовних проваджень. Внаслідок масових скорочень представник, за яким закріплено Шевченківський районний суд м. Києва, недбало поставився до своїх службових обов'язків, не передав інформацію про наявність судового рішення наступному представнику, у звязку із чим про рішення стало відомо лише у жовтні 2017 року при проведенні внутрішньої перевірки.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Згідно пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали) суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Апеляційний суд встановив, що на виконання ухвали Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року ПАТ «Дельта Банк» подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. На обґрунтування інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ПАТ «Дельта Банк» посилалось на те, що: юридичним супроводом справ в судах від імені ПАТ «Дельта Банк» займалось ТОВ «Про Консалтинг»; попередній представник не передавав ні рішення суду, ні наглядову справу за цим позовом; про існування судового рішення по ційсправі представнику банку стало відомо в результаті підготовки кредитного портфелю для продажу в рамках ліквідаційної процедури. Також зазначено, що під час здійснення працівниками АТ «Дельта банк» обробки вхідної кореспонденції виявилось, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 грудня 2014 року було втрачено.

Апеляційний суд встановив, що у судовому засіданні 15 грудня 2014 року, в день проголошення рішення у справі, приймала участь представник ПАТ «Дельта Банк» -Бабич О. В., яка отримала вступну та резолютивну частину рішення від 15 грудня 2014 року, що підтверджується розпискою.

Встановивши, що причини пропуску строку ПАТ «Дельта Банк» на апеляційне оскарження заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 грудня 2014 року є неповажними, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Оскільки оскаржена ухвала залишена без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 409, 410, 416 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», яка підписана представником ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель