26.03.2019 227/457/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Левченка А.М.,

за участі секретаря судового засідання - Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, справа 227/457/19, -

ВСТАНОВИВ

04 лютого 2019 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 селищної ради про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просив:

- визначити ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 23 квітня 2015 року.

В якості обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 23.04.2015 року померла його бабуся ОСОБА_4 (яка була двоюрідною сестрою його бабусі ОСОБА_5). Після її смерті в будинку ніхто не проживав. Чоловіка та дітей у неї не було. 10 грудня 2018 року його бабуся ОСОБА_5, яка проживає за адресою:Добропільський район, с.Ганнівка, вул.Вишнева, буд.7, прибираючи в будинку покійної ОСОБА_4 знайшла державний акт на земельну ділянку, яка розташована в Добропільському районі с.Святогорівка та заповіт на цю ділянку на його імя. Про те, що на його імя складено заповіт покійною ОСОБА_4 він дізнався вперше, заповіт раніше він не бачив.

17 грудня 2018 року звернувшись до приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 з заявою про бажання прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на нерухоме майно, належне ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 23.04.2015 року. Відкрито спадкову справу №148/2018.

Нотаріус ОСОБА_6 постановою від 17.12.2018 року №643/0231 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому що він вчасно спадщину не прийняв, проживав окремо від спадкодавця, та строк подання заяви про прийняття спадщини терміном у шість місяців пропустив.

Враховуючи викладене, вважає, що з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини.

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, надали суду заяву про підтримання позову в повному обсязі та слухання справи за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, проти позову не заперечує, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст.89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини справи.

23 квітня 2015 року у віці 80 років померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО №910958.

Відповідно до довідки Ганнівської сільської ради №1138 від 03.12.2018 р., ОСОБА_4, до дня своєї смерті проживала і була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на день її смерті з нею в домі ніхто не проживав і не був зареєстрований.

Відповідно до копії заповіту від 15.04.2011 року вбачається, що ОСОБА_7 за життя земельну ділянку площею 6,7350 га, кадастровий номер :01:000:0264, яка розташована на території ОСОБА_3 селищної ради Добропільського району Донецької області, що належить їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №441667, виданого 16.10.2008 року, на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у рівних частинах кожному.

Згідно копії державного акту на право власності на землю серії ЯЖ №441667 від 16.10.2008 року, встановлено, що ОСОБА_7 за життя набула права власності на земельну ділянку, розташовану на території ОСОБА_3 селищної ради, розміром 6,7350 гектарів.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 ЦК України.

17.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованою за №463, на майно померлої 23.04.2015 року громадянки ОСОБА_4.

Постановою приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.12.2018 року №643/02-31 відмовлено громадянину ОСОБА_1 в оформленні свідоцтва про право власності на спадщину після смерті ОСОБА_4, яка померла 23 квітня 2015 року, оскільки ОСОБА_1, спадщину вчасно не прийняв, проживав окремо від спадкодавця, та строк подання заяви про прийняття спадщини терміном у шість місяців, ним пропущений.

На підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем зазначено, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що він не знав про існування заповіту, у звязку з чим він не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, доки не дізнався, що за життя померла на його користь та його брата був складений заповіт.

ОСОБА_8 відмовився від прийняття спадщини після смерті померлої, на підтвердження чого суду надано копію спадокової справи, в якій міститься його заява про відмову від прийняття спадщини від 17.12.2018 року.

Враховуючи те, що спадкодавиця ОСОБА_4 померла 23.04.2015 року, то, встановлений ст. 1270 ЦК України, шестимісячний строк для прийняття спадщини сплинув 23.10.2015 року, а позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини тільки 17.12.2018 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №55342576 від 04.03.2019 року, за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4, приватним нотаріусом ОСОБА_6 17.12.2018 року була відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 63509086 та номером у нотаріуса 148/2018. Вказана довідка не містить відомостей щодо видачі свідоцтв про право на спадщину в рамках цієї спадкової справи.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Так, у відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1222 ч.1ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи № 6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Так, судом зясовано, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту не знав, що на переконання суду є об'єктивною, непереборною та істотною обставинаю, що створила позивачу перешкоду для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Оскільки однією з загальних засад цивільного законодавства згідно ст. 3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу, а Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що метою здійснення правосуддя є захист прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, тому суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду у відповідності до ст. 3 ЦПК за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових.

Судом було встановлено, що в силу обєктивних та істотних обставин позивач пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 261, 264 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4, яка померла 23 квітня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач - ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: вул.Вишнева, буд.7, с.Ганнівка, Добропільський район, Донецька область);

- відповідач:

ОСОБА_3 селищна рада Донецької області (, місцезнаходження: пров.Поштовий, буд.10, смт.Святогорівка, Добропільський район, Донецька область);

Повне судове рішення складено 26 березня 2019 року.

Суддя А.М. Левченко

26.03.2019