Провадження № 2-з/761/14/2019
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Грицик В.Л.,

за участю позивача: ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки у розмірі 117994,50 грн. та кошти за евакуаційні послуги у сумі 550,00 грн.

Разом з даною позовною заявою, позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, а саме: заявник просить накласти арешт на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_3 і знаходяться у нього, чи в інших осіб, зокрема, на:

- нерухомість за адресою: АДРЕСА_1;

- автомобіль «БМВ», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_3

При цьому, у своїй заяві заявник просить заборонити ОСОБА_3 виїжджати за межі України.

Заява обґрунтована тим, що відсутність заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на вказане майно відповідача, яке належить йому у відповідності до правовстановлюючих документів унеможливить виконання рішення суду, у разі задоволення даного позову, оскільки в даному випадку позивач просить відшкодувати шкоду, шляхом стягнення її з відповідача, яка були завдана позивачу джерелом підвищеної небезпеки, тобто внаслідок ДТП. При цьому заявник зазначає, що станом на теперішній час, жодних грошових платежів відповідачем на користь позивача не здійснено, а нерухомість та автомобіль, на яке заявник просить накласти арешт є майном, на яке можливо звернути стягнення, у разі задоволення позовних вимог та примусового виконання рішення суду, крім того, існує ризик, що відповідач може відчужити, даний об'єкт нерухомості та транспортний засіб іншим особам. Водночас, як зазначає заявник, відповідач працює за кордоном, а тому, на думку позивача, дізнавшись про даний позов, останній може виїхати за кордон та не повернутись до України, а тому виникла необхідність у забороні виїзду за межі України відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з'явились.

Вислухавши думку сторони позивача, вивчивши матеріали заяви та позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви за наступних підстав.

Згідно із ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України, передбачає, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Статтею 150 ч. 3 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз'яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, вбачається, що в даному випадку позивач просить накласти арешт на об'єкт нерухомості та автомобіль, для можливості забезпечення відшкодування шкоди, при цьому, надаючи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, з якої вбачається, що квартира, відносно якої позивач просить вжити заходи забезпечення, належить відповідачу лише частково, зокрема, йому належить лише ј частини квартири.

Таким чином, суд вивчивши матеріали справи, враховуючи заявлені позовні вимоги, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а тому необхідно накласти арешт на ј частину квартири АДРЕСА_2, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Водночас, заявник просить накласти арешт на (або) грошові кошти відповідача, що належать або підлягають передачі відповідачу, при цьому, не надаючи доказів того, що ці кошти дійсно існують та не визначаючи їх чітку суму, що позбавляє суд можливості встановити, чи відповідає розмір зазначених грошових коштів ціні позовних вимог та їх співмірність.

Разом з тим, у відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Так, аналізуючи положення ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», із поданням про заборону в праві виїзду боржника за межі України до суду може звертатися виконавець, у разі ухилення боржника від своїх зобов'язання за рішенням суду, яке перебуває на примусовому виконанні, з метою його ефективного та своєчасного виконання. Тобто вбачається, що в даному випадку позивач не уповноважений звертатися до суду із такими вимогами про вжиття заходів забезпечення позову, крім того, в даному випадку рішення суду не виконується та доказів ухилення від його виконання, також не надано.

Разом з тим, ст. 150 ЦПК України чітко визначено якими видами заходів забезпечується позов. Відтак, в переліку таких видів, відсутній захід забезпечення позову, шляхом заборони права відповідача виїжджати за межі України.

Отже, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, підстави та предмет позову, а також те, що заявником не надано відповідних належних та допустимих доказів в обґрунтування викладених обставин заяви, зокрема, щодо вартості грошових коштів та права власності на автомобіль, на які позивач просить накласти арешт, при цьому, враховуючи, що заборона виїзду відповідача за межі України, як вид заходу забезпечення позову, не передбачена положеннями ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження, а вжиття такого заходу, в даному випадку може порушити особисті конституційні права та інтереси особи - суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково.

З метою забезпечення позову накласти арешт на ј частину квартири АДРЕСА_3, що на праві власності належить ОСОБА_3.

Стягувач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4

Боржник - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення до виконання три роки.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула