Справа № 183/1814/18
№ 2-о/183/8/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пономаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання однією сімєю зі спадкодавцем,-

встановив:

03.04.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сімєю з ОСОБА_2, померлою 20 жовтня 2007 року, не менше пяти років до часу відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що 20.10.2007 року померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину житлового будинку №143 по вул. Набережна в с. Піщанка, Новомосковського району, Дніпропетровської області. ОСОБА_2 мачуха заявника та ОСОБА_3 батько заявника, були чоловіком та дружиною, проживали разом та були зареєстровані у зазначеному будинку. 18.10.1997 року помер батько заявника, а 20.10.2007 померла ОСОБА_2.

Так, з 14.12.1999 року ОСОБА_1 проживала однією сімєю з померлою ОСОБА_2, за адресою: вул. Набережна, буд. 143 в с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, піклувалися один про одного, а коли остання померла, заявник поховала її та оплатила усі ритуальні послуги.

У встановлений законом строк, ОСОБА_1 звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, однак державним нотаріусом відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не представлено до нотаріальної контори документи, що підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, заявник вважає себе спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, однак позбавлена можливості оформити належним чином свої спадкові права, а тому просить встановити факт проживання однією сімєю разом зі спадкодавцем не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майної Г.Є. від 05 квітня 2018 року відкрите провадження у справі.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 20.11.2018 року, справа надійшла в провадження судді Сороки О.В.

В судове засідання заявник не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання також не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника нотаріальної контори (а.с.57).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦК України, у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

ОСОБА_2 померла 20 жовтня 2007 року в м. Новомосковську Дніпропетровської області, що підтверджується копією актового запису про смерть №100 від 22.10.2007 року (а.с.43).

Після смерті ОСОБА_2 державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу №290/2008, матеріали якої свідчать про те, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, після смерті ОСОБА_2 являється заявник по справі ОСОБА_1 (а.с.26).

23.03.2018 року державним нотаріусом ОСОБА_4 відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне ОСОБА_2, у звязку з тим, що нею не представлено до нотаріальної контори документи, що підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини (а.с.7).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Так, в матеріалах справи міститься копія довідки №2014, виданої 22.08.2017 року Піщанською сільською радою Новомосковського району (а.с.37), у відповідності до якої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 по день своєї смерті 20.10.2007 року разом з ОСОБА_1.

Факт проживання заявника за вказаною адресою з 14.12.1999 року підтверджується відміткою у її паспорті (а.с.6), а також довідкою з місця проживання (а.с.8).

Сама по собі наявність у заявника оригіналів усіх зазначених документів, свідчать на її користь, тому у суду є всі підстави для встановлення юридичного факту, на якому наполягала ОСОБА_1

У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину, якщо він протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1272 ЦК України).

У відповідності до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Постанова Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», надає розяснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільними побутом, мають взаємні права та обовязки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обовязки.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 обґрунтована та підлягає задоволенню, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що остання проживала однією сімєю з ОСОБА_2 не менше пяти років до часу відкриття спадщини, вони були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, на виконання вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2, а інших спадкоємців за законом судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,76,81, 89, 263, 265, 315 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1264 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживала однією сім'єю з ОСОБА_2, померлою 20 жовтня 2007 року, з грудня 1999 року по день відкриття спадщини, тобто по 20 жовтня 2007 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Сорока.