28 лютого 2019року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Проценко А.М., за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні позовну заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
11 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між АТ Альфа-Банк та відповідачем 30.05.2018 укладено кредитний договір №501031061, відповідно до якого останній отримав від банку кредит у розмірі 60 000,00 грн у строк до 30.05.2021. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині своєчасного погашення кредиту, виникла заборгованість за договором, яка станом на 30.10.2018 складала 60 000 грн тіло кредиту, 4 736,67т грн відсотки за користування кредитом та 7 050,0 грн комісії. Окрім цього, банком відповідно до умов договору нараховано штраф за систематичне порушення боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту у сумі 1 600,0 гривень. Позивачем відповідно до умов договору достроково припинено виконання зобов'язання з повернення кредиту. Банком неодноразово повідомлялось відповідачу про усунення порушень щодо несплати кредиту, проте вимоги позивача були проігноровані, у зв'язку з цим АТ Альфа-Банк звернувся із позовом до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою суду від 04 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам надано строк для подачі відзиву на позов, відповідей на відзив та заперечень.
Від позивача разом із позовом до суду надано клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та про розгляд справи за відсутності представника позивача, з можливістю ухвалення заочного рішення.
Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов до суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У звязку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
30.05.2018 між Публічним акціонерним товариством Альфа-Банк, правонаступником якого є Акціонерне товариство „Альфа-Банк", та ОСОБА_1 укладено угоду про надання кредиту №501031061, відповідно до умов якої банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 60 000,00 гривень, а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, визначених угодою повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі у розмірі, строки та на умовах, передбачених Угодою та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. Датою остаточного повернення кредиту є 30.05.2021.
Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Спори у кредитних правовідносинах регулюються нормами Цивільного кодексу України.
Так, за приписами частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України закріплено визначення зобов'язання, а саме зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Приписами статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За статтями 549, 550 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання у кредитора виникає право на нарахування неустойки, тобто штрафу або пені, якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові. Окрім цього, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Судом встановлено, що користування наданими АТ Альфа-Банк кредитними коштами ОСОБА_1 підтверджується випискою по особовим рахункам АТ Альфа-Банк за угодою №501031061 за період з 30.05.2018 по 30.10.2018 (а.с.13-14).
Розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ Альфа-Банк підтверджується наданим позивачем ОСОБА_2 заборгованості за кредитом у гривні, відповідно до якого загальна заборгованість згідно до кредитного договору №501031061 від 30.05.2018 станом на 30.10.2018 складає 73 386,67 грн, а саме: за кредитом 60 000,00 грн, по відсотках 4 736,67 грн, по комісії 7 050,00 грн, по штрафу 1 600,00 грн, по пені 00,00 гривень.
Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушено право АТ Альфа-Банк на отримання останнім кредитних коштів та процентів за їх користування, що є підставою для задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.
З огляду на те, що позивачем суду надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обовязків за кредитним договором, суд, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, та про наявність підстав для стягнення заборгованості.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 12, 76-83, 89, 141, 247, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд
Судові витрати покласти на відповідача.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Альфа-Банк судові витрати зі сплаті судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривень 00 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя А.М. Проценко