Справа № 466/7673/18 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/2793/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Цап П. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про зобов»язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в:

21.09.21018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», в якій просив зобов'язати відповідача безкоштовно встановити йому індивідуальний прилад газового обліку у квартирі АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він проживає в АДРЕСА_1. 27.02.2018 року звернувся із письмовою заявою №3Г-1130-Lv01-0218 до ПАТ «Львівгаз» з проханням безкоштовно встановити індивідуальний прилад обліку газу, на яку отримав відповідь №Lv08-ЛВ-2578-0218 від 01.03.2018 року, згідно якої йому було відмомлено у встановленні такого з підстав, що індивідуальний лічильник газу за зазначеною адресою може бути встановлений виключно за власні кошти споживача.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про зобов»язання до вчинення дійвідмовлено.

Рішення суду оскарживпредставник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,районний суд не врахував, що особливості безоплатного встановлення лічильників газу визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 01.01.2012 року, для підігріву води та приготування їжі - до 01.01.2016 року, тільки для приготування їжі - до 01.01.2021 року. Вважає, що суд не надавши належної оцінки зазначеним нормам закону прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача. Крім того, суд не врахував, що ОСОБА_2 є інвалідом війни.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

У засіданні колегії суддів представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні доводам скарги, просив скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Представник Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності за наявних матеріалів справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, коштів відповідного бюджету, інших джерел, не заборонених законодавством.

Так, зі змісту Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» вбачається обов'язок встановлення відповідними суб'єктами господарювання - газорозподільними організаціями за власний рахунок лічильників для такої категорії споживачів природного газу як населення саме у вигляді таких приладів обліку природного газу, що дозволяють визначення обсягів споживання кожним окремим споживачем.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) встановлено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу, зокрема, для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких, серед іншого, газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. Змінами, внесеними згідно із Законом №2260-VIII від 21.12.2017 строк виконання обов'язку забезпечити встановлення лічильників газу продовжено до 1 січня 2021 року.

У разі не встановлення населенню у вищезазначені строки лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається зі змісту ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», зазначена норма передбачає обов'язок встановлення індивідуального лічильника газу, але не передбачає обов'язку суб'єкта господарювання здійснити таке встановлення лише за власний рахунок.

Згідно ч. 1 ст. 2 цього Закону постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - з 1 січня 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу.

Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу-фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення), які встановлять лічильники протягом 2018 року, відповідна компенсація здійснюється протягом 12 місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_1.

27.02.2018 року ОСОБА_2 звертався до ПАТ «Львівгаз» із заявою №3Г-1130-Lv01-0218, в якій просив безкоштовно встановити індивідуальний прилад обліку газу у квартирі за адресою м. Львів, вул Хвильового, 13/14.

Згідно відповіді ПАТ «Львівгаз» №Lv08-ЛВ-2578-0218 від 01.03.2018 року на заяву ОСОБА_2 від 27.02.2018 року, у будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 для обліку споживчого газу встановлено будинковий газовий лічильник. Нарахування за спожитий природний газ за вказаною адресою з вересня 2016 року проводиться згідно показів будинкового газового лічильника на підставі Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 620 від 16 травня 2002 року із змінами відповідно до діючих тарифів на природний газ. Тобто загальний обсяг спожитого природного газу за розрахунковий період розподіляється пропорційно до кількості зареєстрованих осіб в будинку.

Як вбачається із відповіді ПАТ «Львівгаз» №Lv08-ЛВ-2578-0218 від 01.03.2018 року, відповідачем встановлено загальнобудинковий лічильник газу для обліку спожитого газу мешканцями квартир будинку за адресою АДРЕСА_1, у зв'язку з чим встановлення індивідуального лічильника газу за адресою позивача можливе за власні кошти ОСОБА_2

Враховуючи, що відповідачем виконано вимоги Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» шляхом встановлення загальнобудинкового лічильника газу для обліку спожитого газу мешканцями квартир будинку за адресою АДРЕСА_1, а обов'язку щодо заміни за кошти суб'єкта господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території - ПАТ «Львівгаз» газового лічильника у квартирі АДРЕСА_1, в якій проживає позивач, законом не передбачено, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про зобов'язання безкоштовно встановити йому індивідуальний прилад газового обліку.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 21.03.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.