Справа № 396/2367/18
Провадження № 2/396/98/19
РІШЕННЯ

Іменем України

19.03.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання: Пономаренко Р.В.

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/2367/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю, посилаючись на те, що з відповідачем ОСОБА_2 зареєструвала шлюб 24.04.1993 року в Новоукраїнському відділі ДРАЦС. В період шлюбу, ними було придбано у власність квартиру № 43 про вул.Курчатова,22 в м.Новоукраїнка Кіровоградської області, право власності зареєстровано на відповідача. Однак, доступу до квартири позивачка немає, так як відповідач змінив замок від вхідних дверей та вона немає можливості потрапити до квартири. За таких обставин, просить усунути їй перешкоди у володінні та користуванні квартирою№ 43 по вул.Курчатова,22 в м. Новоукраїнка Кіровоградської області.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10.01.2019 року відкрито позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 04.02.2019 року.

04.02.2019 року розгляд справи було відкладено на 19.02.2019 року у звязку з неявкою відповідача.

19.02.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 19.03.2019 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з обставни викладених в позовній заяві, що квартира документально оформлена на відповідача, але вони її придбали за період шлюбу, а тому вона являється спільною сумісною власністю. Вона проживала в шлюбі з відповідачем 17 років і всі спільні кошти вносили в обладнання житла. На протязі двох років разом не проживають, вона виїхала з їх спільної квартири проживати в інше житло. Відповідач змінив замки на дверях кварити. Нещодавно в квартиру переїхав проживати їх син, але до сина вона жодних претензій не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що дану кваритиру вони з позивачкою дійсно придбали під час шлюбу. На даний час не проживають разом. Позивачка самовільно покинула проживати в квартирі. На даний час в даній квартирі проживає їх син.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини справи.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.04.1993 року, який зареєстровано в Новоукраїнському відділі ДРАЦС, актовий запис №56, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ОЛ № 453067 (а.с.10).

Під час шлюбу придбали квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 24 травня 2000 року, право власності квартири зареєстровано на відповідача ОСОБА_2 (а.с. 24).

Відповідно до копії паспорта позивача ОСОБА_1 серії ЕВ 402116, виданого 08.12.2015 року, вбачається що вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8).

Відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоджати позивачкі у користуванні їх спільною квартирою квартирою, а саме змінив замок в вхідних дверях та заперечує проти подальшого її проживання в квартирі. Зазначені обставини підтверджуються зверненням позивачки до правоохоронних органів та постановою Новоукраїнського районного суду від 29.11.2018 року, згідно якої ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.12).

За змістом ст. ст. 60, 61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається,що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування,є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Право подружжя на розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя визначено ст. 65 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Частиною 4 ст. 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

При цьому, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 3 ст. 61 СК України) та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном (ст. 63 СК України).

Стаття 68 СК України передбачає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Отже, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 являються співвласниками квартири № 43 що знаходяться в м. Новоукраїнка по вул. Курчатова, 22, яка об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування на розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Враховуючи вище зазначене, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні належної їй, на праві спільної сумісної власності, квартири шляхом обмеження вільного доступу (входу) до неї, що порушує її право вільно користуватися та розпоряджатись належним їй майном, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обгрунтованими, законними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі, у вигляді сплати судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 265, 141 ЦПК України, ст. 16, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні квартирою № 43 по вул. Курчатова,22 в м. Новоукраїнка, яка належить їм на праві спільної сумісної власності, шляхом допуску ОСОБА_1 в квартиру.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер 0, яка проживає за ІНФОРМАЦІЯ_6, судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду або через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22.03.2019 року.

Головуючий: О. А. Гарбуз