ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 234/13240/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську, про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 05 серпня 2019 року (суддя Заборський В.О.),

в с т а н о в и в :

31 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що вона проживала і працювала у м. Єнакієво Донецької області та при виїзді з окупованої території загубила трудову книжку. Після досягнення пенсійного віку звернулася до УПФУ у м.Краматорську для призначення пенсії та на підтвердження трудового стажу за період з 03 липня 1982 року по 04 січня 1999 року надала довідку з місця роботи та копії наказів. Однак у пенсійному фонді виявили, що в двох із чотирьох наказів в її прізвищі зроблена помилка, виправлення до яких в позасудовому порядку внести неможливо, оскільки підприємство знаходиться у м. Єнакієво, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Просила встановити факт роботи на Єнакієвському хлібокомбінаті Донецького виробничого об`єднання хлібопекарської промисловості з 01 липня 1982 року по 04 січня 1999 року для включення страхового стажу при призначенні пенсії.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 05 серпня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську, про встановлення факту, що має юридичне значення.

З вказаною ухвалою не погодилась ОСОБА_1 та оскаржила її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, суд помилково прийшов до висновку, що заявлене нею питання не може бути встановлене у порядку, визначеному ЦПК України для розгляду справ в окремому провадженні.

Заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську у відзиві на апеляційну скаргу просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки суд з додержанням норм матеріального та процесуального права, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки спірні правовідносини не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, тому що фактично стосуються рішень та дій управління Пенсійного фонду, його посадових осіб щодо не призначення заявнику пенсії за віком.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статей 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заявник просила встановити факт її роботи у Єнакієвському хлібокомбінаті Донецького виробничого об`єднання хлібопекарської промисловості з 01 липня 1982 року по 04 січня 1999 року, в той час як заявлене питання не може бути встановлене у порядку, визначеному ЦПК України для розгляду справ в окремому провадження, так як існує інший, позасудовий порядок їх встановлення, та їх віднесено до компетенції органів Пенсійного фонду України, тобто заявлене питання може бути вирішено шляхом звернення до органів Пенсійного фонду України, а у разі відмови, дії останнього можуть бути оскаржені до суду в позовному провадженні.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження суд розглядає справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначено у частині першій статті 315 ЦПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту роботи на відповідному підприємстві у певний період та відрахування усіх належних страхових внесків до Пенсійного фонду України, заявник обґрунтовувала необхідність встановлення факту для подальшого зверненням до Управління Пенсійного фонду щодо нарахування пенсії.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

При вирішенні питання про підвідомчість справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, необхідно враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показів свідків.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи діючий порядок, отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням на підставі статті 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частини другої статті 124 Конституції України заявник має право звернутися за захистом свого права до суду, а не із заявою про встановлення факту існування трудових відносин, а зі скаргою на рішення органу Пенсійного фонду України за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, у випадку існування спору про право заява про встановлення факту на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії, не може розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Спірні правовідносини не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки фактично стосуються нарахування пенсії, а отже рішень та дій управління Пенсійного фонду України, його посадових осіб щодо нарахування пенсії.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що дана справа не може розглядатися в порядку окремого провадження, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки із заяви вбачається спір щодо призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки.

Посилання заявника в апеляційній скарзі щодо неповноти та неправильності встановлення судом обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного тлумачення норм матеріального права, є необґрунтованими, тому що саме за заявленими вимогами судом зроблено висновок.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи. Зважаючи на суть правовідносин, що виникли у зв`язку зі зверненням заявника до суду, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі на підставі частини четвертої статті 315 ЦПК України.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового судового рішення немає.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 05 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді І.В. Кішкіна

А.В. Гапонов

Г.В. Новікова

Повний текст постанови складено 03 грудня 2019 року

Суддя-доповідач І.В.Кішкіна