Справа № 703/1630/18
25 березня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді Прилуцького В.О.
секретар судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у порядку спрощеного провадження з викликом сторін в залі суду в м.Сміла цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Оскільки позичальник добровільно не повертає отримані кошти, тому АТ КБ "ПриватБанк" змушений був подати позовну заяву до суду про стягнення заборгованості за кредитом із відповідача в примусовому порядку.
З 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».
Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, повязаних зі зміною назви.
Ухвалою судді від 21 червня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не зявився, вказавши у позовній заяві, що не заперечує проти розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, клопотання від нього про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції та повідомленнями про виклик на сайті суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов АТ КБ "ПриватБанк" підлягає до часткового задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Згідно із ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається із матеріалів справи відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.
Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Як вбачається з п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.
Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Із матеріалів справи судом встановлено, що у порушення умов договору та закону відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, суму коштів не повернув та ухиляється від її сплати.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Однак, у своїй постанові від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17 Судова палата у цивільних та господарських справах Верховного Суду України зазначила, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Таким чином вбачається, що позивач намагається в подвійному розмірі стягнути кошти із відповідача за неналежне виконання умов договору.
При вирішенні вказаної справи суд бере до уваги, що позивач достеменно знав про неналежне виконання відповідачем умов договору та своєчасно не звертався до суду для його розірвання продовжуючи при цьому безпідставно нараховувати пеню за неналежне виконання умов договору.
Суд приходить до висновку, що відповідач безумовно порушив умови кредитного договору та має понести відповідну відповідальність визначену нормами чинного законодавства та умовами договору, однак позивач своєчасно не звертався за захистом своїх порушених прав та невиправдано продовжував нараховувати пеню за невиконання умов договору.
На підставі вказаного вище, задовольняючи позов банку суд, керуючись положеннями Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», а також враховуючи висловлену позицію Верховного Суду України, не може погодитися з включенням банком до розрахунку заборгованості вказаної суми пені, яка поряд із штрафом, який визначений умовами договору, є видом цивільно-правової відповідальності за невиконання зобовязань по кредитному договору.
Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконував умови договору, а тому у суду є всі підстави для стягнення суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку.
На підставі зазначеного та керуючись ст. 526, 611, 625 ЦК України ст. 10, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
На заочне рішення відповідач може протягом 30-ти днів з дня його проголошення подати до міськрайонного суду заяву про його перегляд.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: В. О. Прилуцький