Єдиний унікальний номер 741/394/19
Провадження № 2/741/419/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 08 листопада 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Олійник Ю.М.

та позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно заповів сину, тобто йому (позивачу). Він (позивач) прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та документів, які б підтверджували родинні відносини з спадкодавцем.

ОСОБА_1 просив суд:

- встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його батьком;

- визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві, просив їх задовольнити, пояснив, що його мати та батько не перебували у зареєстрованому шлюбі, він (позивач) є єдиним їх сином, до одруження проживав разом з ними в АДРЕСА_1 .

У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без їх участі.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами, оскільки відсутні підстави для його відкладення або оголошення перерви.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дали показання, суть яких зводиться до того, що вони добре знали померлого ОСОБА_2 , який до смерті проживав разом із ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу. У період спільного проживання у них народився син ОСОБА_6 .

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 10 червня 2004 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право, заповів сину ОСОБА_1 , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 11).

З копії спадкової справи № 7/2018 до майна померлого ОСОБА_2 (а.с. 28-37) вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, у встановлений законом строк подав нотаріусу відповідну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок та документів, які б підтверджували родинні відносини з спадкодавцем, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. № 161/02-31 від 6 березня 2019 року (а.с. 16).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 був збудований у 1960 році, що підтверджується записом у технічному паспорті на житловий будинок (а.с. 15).

Абзацом 2 п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, встановлено, що не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Згідно Закону УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» від 2 червня 1968 року кожна сільська рада вела погосподарські книги. В загальній частині особового рахунку записувались прізвище, ім`я, по-батькові голови сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку.

Іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості на той час діючим законодавством передбачена не була, за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримання, спадкування.

Правові норми нового ЦК України 2003 року, які регулюють набуття права власності на нерухоме майно, не поширюються на дані відносини, оскільки закон не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує відповідальність особи (ст. 58 Конституції України, ст. 5 ЦК України).

З введенням в дію Закону України «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються, так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства.

З довідки виконкому Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 49/03-08 від 16 січня 2019 року (а.с. 8) вбачається, що згідно записів погосподарської книги № 2 Мринської сільської Ради народних депутатів за 1991-1995 роки житловий будинок АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 ) належав ОСОБА_2 .

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 за життя набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні встановлено, що у зв`язку із тим, що у свідоцтві про народження позивача в графі «Батько» відсутній будь-який запис, позивач не може документально підтвердити родинні відносини з ОСОБА_7 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 9).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Добуті по справі докази суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують те, що померлий ОСОБА_2 був батьком ОСОБА_1 .

Позивач позбавлений можливості в іншому порядку встановити зазначений факт.

Встановлення цього факту має для позивача юридичне значення, так як дозволить йому реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 .

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 49,8 кв. м, житловою площею 22,3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв