КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 381/1322/16-ц

номер провадження: 22-ц/824/4026/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу скарги ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора», комунального підприємства «Фастівтепломережа» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» (далі - КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК»), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, балансоутримувачем якого є КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК». Вказувала, що 25 грудня 2014 року її квартиру було затоплено водою з технічного поверху вказаного житлового будинку, що підтверджується актом від 25 грудня 2014 року. Внаслідок залиття квартири позивачу була завдана матеріальна шкода, розмір якої відповідно до локального кошторису розрахунку вартості, складеного товариством з обмеженою відповідальністю «СТІЛАРМ ТРЕЙД» (далі - ТОВ «СТІЛАРМ ТРЕЙД») від 03 березня 2016 року, становить 17 660 грн 40 коп.

Вказувала, що 26 грудня 2014 року за її заявою працівниками КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» було обстежено належну їй квартиру та встановлено причини залиття, а саме, прорив водопровідної труби на технічному поверсі. Відповідно до листа першого заступника Фастівського міського голови від 24 березня 2015 року за №О.35.299.4 обслуговування труби на технічному поверсі будинку і відповідальність за її утримання несе обслуговуюча організація - КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК».

Зазначала, що на її звернення до КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» з вимогами добровільно провести ремонтні роботи або відшкодувати матеріальну шкоду, відповідач запропонував зробити ремонтні роботи у квартирі, однак зробив ремонт лише у ванній кімнаті, а в житловій кімнаті та коридорі ремонтні роботи не проводив.

Крім того, позивач зазначала, що внаслідок залиття квартири їй спричинена моральна шкода, яка полягає у докладанні додаткових зусиль для її відновлення та нормалізації свого життя, розмір якої позивач оцінила в 5 000 грн.

Уточнивши в ході розгляду справи позовні вимоги, ОСОБА_1 просила стягнути солідарно з КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» та комунального підприємства «Фастівтепломережа» (далі - КП «Фастівтепломережа») на свою користь 17 660 грн 40 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн на відшкодування моральної шкоди та 551 грн 21 коп. судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2016 року залучено до участі у справі КП «Фастівтепломережа» в якості співвідповідача.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції помилкового виходив із того, що акт про залиття квартири від 25 грудня 2014 року не відповідає вимогам Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, оскільки даний акт є одним із доказів, що підтверджує факт заподіяння шкоди, а вказані в ньому обставини відповідачами не спростовані. Вказує, що невідповідність акту за своєю формою вимогам Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування майнової шкоди, оскільки факт залиття квартири позивача відповідачами не заперечується та їх вина у такому залитті не спростована. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги та не надав належної правової оцінки локальному кошторису від 03 березня 2016 року, який наданий позивачем на підтвердження розміру матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири та відповідачами не спростований.

Вказує, що наявність вини відповідачів у заподіянні збитків полягає в тому, що КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» як балансоутримувач будинку не виконало обов'язку щодо контролю та обслуговування внутрішньобудинкової мережі/системи водо, теплопостачання, водовідведення, а КП «Фастівтепломережа» має відповідати як теплопостачальник центрального опалення. Також зазначала, що затоплення квартири призвело до змін в її житті, оскільки у зв'язку з цим була викликана необхідність проведення робіт по відновленню квартири, докладати додаткові зусилля для нормалізації свого життя. Тому з урахуванням характеру страждань позивача та обсягу заподіяної їй шкоди розмір моральної шкоди становить 5 000 грн.

Відповідач КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою. Вказує, що наданий позивачем акт залиття квартири від 25 грудня 2014 року не відповідає формі, яка затверджена наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, оскільки в ньому не встановлено причину залиття, не залучено представника балансоутримувача, акт не затверджений начальником підприємства, яке відповідно до укладеної з позивачем угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, не зазначено прізвище, ім'я, по батькові власників квартири. Тому вважає, що вказаний акт не має юридичної сили. Зазначає, що наданий позивачем локальний кошторис від 03 березня 216 року не підтверджує суму збитків, завданих внаслідок залиття квартири, оскільки з нього неможливо встановити, який стан квартири був врахований при визначені обсягу робіт та матеріалів для ремонту квартири. Станом на лютий 2015 року на прохання позивача працівниками КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» вже був виконаний певний обсяг ремонтних робіт у квартирі позивача, що підтверджується нарядом - замовленням за січень та лютий 2015 року на виконання робіт по поточному ремонту житлового фонду. Однак позивач не надала доказів того чи був врахований цей обсяг робіт при складанні 03 березня 2016 року ТОВ «СТІЛАРМ ТРЕЙД» локального кошторисного розрахунку та договірної ціни ремонту квартири. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідач КП «Фастівтепломережа» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що викладені в апеляційній скарзі обставини не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову до КП «Фастівтепломережа». В матеріалах справи відсутні докази того, що діями КП «Фастівтепломережа» позивачу завдано шкоди у зв'язку із залиттям квартири, а тому вважає, що між діями КП «Фастівтепломережа» і залиттям квартири позивача відсутній причинно-наслідковий зв'язок. Вказує, що КП «Фастівтепломережа» не здійснювало технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж водопостачання та договір ні з позивачем, ні з КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК», не укладало. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 22 660 грн 40 коп., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, врахувавши доводи, наведені у відзивах на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання факту наявності вини відповідачів у залитті квартири позивача. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами вину КП «Фастівтепломережа»у заподіянні шкоди позивачу, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою та розмір такої шкоди. Також суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки ці вимоги є похідними від вимог про стягнення матеріальної шкоди, у задоволенні яких відмовлено.

Однак з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності вини в завданні шкоди, а позивач доказує наявність шкоди та її розмір.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 на дев'ятому поверсі багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Балансоутримувачем будинку є КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК», що підтверджується договором № 3874 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 13 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК», та не заперечується сторонами.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 грудня 2014 року сталося залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_1.

Так, актом про підтвердження факту аварії (залиття) квартир АДРЕСА_2 від 25 грудня 2014 року, складеним комісією у складі: голови - ОСОБА_2, голови будинкового комітету - ОСОБА_3 та членів комісії - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, підтверджується, що 25 грудня 2014 року квартира АДРЕСА_1 була залита з технічного поверху будинку, внаслідок чого завдано значних матеріальних збитків мешканцям квартири. Причиною залиття є неналежне технічне обслуговування та утримування внутрішньобудинкових мереж/систем балансоутримувачем житлового будинку: КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК», та наслідок аварії на технічному поверсі 9-ти поверхового житлового будинку в системі центрального опалення, ГВП (або ХВП), зливової каналізації (а.с.6, т.1).

Актом збитків, завданих власнику квартири АДРЕСА_1 внаслідок залиття квартири від 25 грудня 2014 року, складеним комісією у складі: ОСОБА_2, голови будинкового комітету - ОСОБА_3 та членів комісії - ОСОБА_7, встановлено сліди залиття стелі, стіни та підлоги у житловій кімнаті площею 17, 2 кв.м, у коридорі площею 4 кв.м та ванній кімнаті площею 2,5 кв.м (а.с.63, т.1).

Згідно листа першого заступника Фастівського міського голови від 24 березня 2015 року за № 0.35.299.4 встановлено, що відповідно до письмового звернення ОСОБА_7 26 грудня 2014 року працівниками КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» проведено обстеження квартири позивача та встановлено причини залиття, а саме, прорив водопровідної труби на технічному поверсі (а.с.12, т.1).

Судом першої інстанції встановлено, що 25 грудня 2014 рокувитік води на технічному поверсі будинку АДРЕСА_3 відбувся з труби гарячого водопостачання, що підтверджується показами свідків: ОСОБА_8 - слюсаря КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК», ОСОБА_9 - майстра ремонтної групи КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК», ОСОБА_10 - головного інженера КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» та актом виконаних робіт від 29 грудня 2014 року (а.с.129, т.1).

Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради від 23 липня 2010 року № 151 «Про визначення виконавців окремої послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж теплопостачання шляхом укладання договору підряду між Фастівською ЖЕК та КП «Фастівтепломережа» надано право КП «Фастівтепломережа», як підряднику, виконувати окрему послугу, а саме, технічно обслуговувати внутрішньобудинкові мережі теплопостачання житлового фонду міста та бюджетних закладів шляхом укладання субпідрядного договору з виконавцем; при наданні вищезазначеної послуги виконувати роботи з демонтажу виведених з експлуатації стояків в під'їздах багатоповерхівок, а також реконструкції внутрішньобудинкових мереж опалення.

26 липня 2010 року між Фастівською житлово-експлуатаційною конторою (замовник) та КП «Фастівтепломережа» (виконавець) укладено договір про надання послуг № 2607/10, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого теплопостачання житлових будинків, що перебувають на балансі замовника, а замовник зобов'язується прийняти надані послуги та оплатити виконавцеві їх вартість на умовах, визначених цим договором.

Послуги надаються в процесі їх споживання шляхом проведення працівниками виконавця профілактичних обходів житлових будинків замовника з метою перевірки стану внутрішньобудинкових мереж теплопостачання, проведення поточних ремонтів та ліквідації аварій зазначених мереж (п.2.1 договору). Виконавець надає послуги щоденно протягом робочого часу, а уразі виникнення аварійних ситуацій цілодобово до моменту ліквідації аварії (п.2.2 договору).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради від 26 березня 2012 року № 84 «Про виведення з експлуатації економічно-збиткових котелень КП «Фастівтепломережа» по закінченню опалювального сезону періоду 2011-2012 років», вирішено КП «Фастівтепломережі» вивести з експлуатації котельні згідно переліку, зокрема, котельню № 21, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

30 жовтня 2012 року представниками Фастівської ЖЕК та представником виконавця послуг з ЦО і ГВП КП КОР «Фастівтепломережа» відключено квартиру АДРЕСА_1 від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП будинку АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 15 серпня 2014 року №245 надано дозвіл КП «Фастівтепломережа» щодо проведення робіт по відключенню багатоповерхових будинків від мережі централізованого теплопостачання, зокрема, будинку АДРЕСА_3.

Згідно з актом на відключення опалення від 19 серпня 2014 року, який затверджений начальником КП «Фастівтепломережа», проведено відключення опалення будинку АДРЕСА_3 від централізованого теплопостачання шляхом злиття з будинку теплоносія та від'єднання подаючих та зворотніх тепломережевих трубопроводів теплопостачання на тепловому вводі від внутрішніх систем опалення будинку.

Установивши, що витік води на технічному поверсі будинку АДРЕСА_3 відбувся з труби гарячого водопостачання, а не з труби теплової мережі, квартира позивача у вказаному будинку була відключена від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, послуга централізованого теплопостачання мешканцями вказаного будинку не споживалась, внутрішньобудинкова мережа централізованого теплопостачання не використовувалась і КП «Фастівтепломережа» вказаний будинок не обслуговувало, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що КП «Фастівтепломережа» довело, що шкоду завдано не з його вини.

Згідно з п. 7 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції чинній на момент виникнення правовідносин, визначено, що виконавець зобов'язаний утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Таким чином, саме КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» зобов'язане підтримувати внутрішньобудинкову мережу гарячого водопостачання у зазначеному вище будинку у належному та безпечному стані.

Відповідач КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» не довело належними та допустимими доказами, що залиття квартири позивача сталося не з його вини, а відтак відповідно до вимог ст.1166 ЦК України відповідальним за заподіяння збитків позивачу є КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК», що підтверджується, в тому числі, виконанням відповідачем ремонту у пошкоджених приміщеннях квартири позивача.

Колегія суддів вважає, що посилання суду першої інстанції на те, що наданий позивачем акт про підтвердження факту аварії (залиття) квартир АДРЕСА_2 від 25 грудня 2014 рокуне відповідає вимогам Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, з урахуванням наведеного вище, не спростовує встановлену законом презумпцію вини КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» у заподіянні майнової шкоди позивачу.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст.264 ЦПК України на наведені вище вимоги закону та обставини справи належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, що відсутні підстави для визнання факту наявності вини КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» у залитті квартири позивача.

Відповідно до наряду-завдання за січень 2015 року на виконання робіт по поточному ремонту житлового фонду, складеним КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК», у квартирі АДРЕСА_1 були виконані наступні роботи: підклейка багетів, ґрунтування стін, перетяжка стін (а.с.31, т.2).

Згідно наряду-завдання за лютий 2015 року на виконання робіт по поточному ремонту житлового фонду, складеним КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК», у квартирі АДРЕСА_1 були виконані наступні роботи: обробка стіни, оклейка багетів, фарбування потол. вон. бан., встановлення сітки на потолку, ремонт міжкімнатних швів (а.с.30, т.2).

Відповідно до акта виконаних робіт за лютий 2015 року, складеним працівниками КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК», а саме, майстром ремонтної групи ОСОБА_9, майстром ділянки ОСОБА_11 та маляром ОСОБА_12, у лютому 2015 року для усунення наслідків залиття у квартирі позивача були проведені наступні ремонті роботи: ремонт ванної кімнати, частковий ремонт підлоги 1,5 кв.м та підклейка шпалер у житловій кімнаті (а.с.32, т.2).

Обставини виконання працівниками КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» ремонтних робіт у пошкоджених приміщеннях квартири позивача підтвердили в суді першої інстанції свідки: ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12

Наведені вище обставини свідчать про те, що у січні - лютому 2015 року КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» виконало ремонт у ванній кімнаті та частково виконало ремонт у житловій кімнаті і коридорі.

За таких обставин, позивач має право на відшкодування збитків у вигляді вартості ремонту на часткове відновлення житлової кімнати та коридору.

По справі встановлено, що на підтвердження розміру збитків позивач надала локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 від 03 березня 2016 року, складений ТОВ «СТІЛАРМ ТРЕЙД», та договірну ціну на ремонт квартири, відповідно до яких загальна вартість ремонту житлової кімнати та коридору становить 17 660 грн.

Однак із наданого локального кошторису на будівельні роботи неможливо виокремити частково виконаний відповідачем ремонт цієї житлової кімнати та коридору у січні - лютому 2015 року, у зв'язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості встановити фактичний розмір збитків з урахуванням виконаних КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» ремонтних робіт.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» про відшкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню через недоведення збитків.

Обгрунтовуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, ОСОБА_1 зазначала, що внаслідок залиття квартири їй спричинена моральна шкода, яка полягає у докладанні додаткових зусиль для її відновлення та нормалізації свого життя.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст.23 ЦК України).

Статтею 1167 ЦК України встановлено загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, відповідно до частини першої якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, в даному випадку предметом доказування є вина відповідача, причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними діями відповідача та спричинення моральної шкоди позивачу.

По справі встановлено, що з вини КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» було пошкоджено квартиру позивача, а тому колегія суддів вважає, що доводи позивача про те, що внаслідок залиття квартири, щосталася з вини відповідача, їй спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв'язку з пошкодженням квартири та необхідністю докладання зусиль для її відновлення, є обґрунтованими відповідно до вимог ст.23 ЦК України

Виходячи з характеру моральних страждань позивача у зв'язку з пошкодженням її майна, керуючись принципами розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що відповідно до ст.23ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 2 000 грн, а тому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково.

Суду першої інстанції у порушення вимоги ст.264 ЦПК України наведених вище вимог закону та обставин справи не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, наведені вище порушення призвели до неправильного вирішення справи, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 з наведених вище підстав.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позивач ОСОБА_1 за подання до суду позову сплатила судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп. (а.с.1, т.1), а за подання апеляційної скарги - 1 653 грн 60 коп. (а.с.102-103, т.3). Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і частково задовольняє позов ОСОБА_1, то понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 194 грн 60 коп.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора», комунального підприємства «Фастівтепломережа» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири - задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 194 грн 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: