Провадження № 4-с/761/9/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Кузик О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1, на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Олени Грайровної,

в с т а н о в и в:

В січні 2018р. скаржник ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даною скаргою та просив суд:

- скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням № 51411810 від 12 січня 2018р., щодо виконавчого листа № 761/19104/15-ц виданого Шевченківським районним судом м. Києва 01 березня 2016р. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта-Банк» за кредитним договором № 0 віл 20 грудня 2006р. в розмірі 5518279,83 грн.;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві поновити виконавче провадження № 51411810, щодо виконавчого листа № 761/19104/15-ц виданого Шевченківським районним судом м. Києва 01 березня 2016р. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта-Банк» за кредитним договором № 0 віл 20 грудня 2006р. в розмірі 5518279,83 грн.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що матеріали виконавчого провадження не містять доказів виконання державним виконавцем вимог Закону України «;Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав стягувача. Крім того, при примусовому виконанні виконавчого листа, державним виконавцем не було враховано наявність договору іпотеки, за яким боржником було передано нерухоме майно, на яке державний виконавець не звернув стягнення в межах процедури примусового виконання.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Малинникова О.Ф. від 05 лютого 2018р. подану скаргу залишено без руху.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Малинникова О.Ф. від 19 березня 2018р. прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду.

Розпорядженням № 01-08-1102 від 10 вересня 2018р. здійснено повторний автоматичний розподіл справи.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 08 жовтня 2018р. прийнято скаргу та призначено до судового розгляду.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п. 2) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і надалі в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 вказаної статті передбачено права та обов'язки виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 01 березня 2016р. Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 761/19104/15-ц, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта-Банк» за кредитним договором.

12 січня 2018р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п. 2) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов'язаний вчиняти.

Як вбачається з наданих копій матеріалів виконавчого провадження № 51411810 вони не містять взагалі доказів того, що боржника було повідомлено про проведення виконавчих дій з виходом до належного йому нерухомого майна, відсутні відомості про отримання боржником будь - якого процесуального документу, який було винесено державним виконавцем, зазначені обставини були встановлені ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва віід20 жовтня 2017р. під час розгляду подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про примусове проникнення до житла боржника (справа № 761/37175/17, провадження № 6/761/652/2017).

Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять відомостей, щодо вжиття державним виконавцем заходів звернення стягнення на належне боржнику нерухоме майно.

При цьому, виконавцем не було вжито заходів щодо виклику боржника з приводу виконавчого документа,що перебуває у виконавчому провадженні; накладення стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернення до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням та інших дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», що свідчить про неповноту вчинення виконавцем дій у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» за період з часу відкриття виконавчого провадження до часу повернення виконавчого документу стягувачу.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги скарги в частині зобов'язання відновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 761/19104/15-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 01 березня 2016р., оскільки у відповідності до положень ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 51411810 неправомірними, а тому постанова підлягає скасуванню, а державний виконавець зобов'язаний вчинити дії щодо поновлення даного виконавчого провадження та виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 76-81, 258-261, 268, 273, 447-453 ЦПК України, ст. ст.11, 18, 19, 25, 37, 41 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1, на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Олени Грайровної - задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Олени Грайровної від 12 січня 2018р. про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п.2) ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» по виконавчому провадженню № 51411810.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 15 лютого 2019р.

Суддя: