Справа № 199/8550/18
(2/199/1079/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

12.03.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Шеленок С.М.

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді місяці 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В грудні місяці 2018 року ОСОБА_2 звернулася з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування первісного та зустрічного позову сторони зазначили, що 11 жовтня 2016 року померла їх двоюрідна сестра ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ №723869 від 12 жовтня 2016, актовий запис №1811, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Після якої відкрилась спадщина, до складу якої входить 5/9 частин домоволодіння №122 по вул. Грінченка у м. Дніпропетровську.

Сторони звернулися до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3, проте постановою державного нотаріуса від 12.07.2017 року їм відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з посиланням на те, що державна реєстрація права власності на спадкове майно не проводилась, а також не надано документів які б підтверджували б ступень споріднення.

Позивачі за первісним та зустрічним позовами вказують, що домоволодіння № 122 по вул. Грінченка у м. Дніпропетровську належав дідусю ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального будинку від 17.07.1956 р. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли його донька ОСОБА_5 (матір ОСОБА_3С.) та його дружина ОСОБА_6 в наступних частках, ОСОБА_5 успадкувала 5/9 частин домоволодіння, ОСОБА_6 4/5 частин домоволодіння.

ОСОБА_5 за рішенням Дніпропетровського обласного суду по справі № 698-1960 стала власницею 5/9 частин домоволодіння №104 по вул. Грінченка у м. Дніпрі (Нумерація домоволодіння була в подальшому змінена). Однак вказане рішення суду ОСОБА_5Ф в БТІ не зареєструвала.

Ухвалою народного Амур-Нижньодніпровського суду від 12.12.1962 року по справі № 2-2290 затверджено мирову угоду якою визначено порядок користування будинком, виділені частки співвласників, рішення суду також не було зареєстровано в БТІ.

10 січня 2007 року померла матір ОСОБА_3 - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстрований 24 січня 2007 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №201.

Після смерті ОСОБА_5 в домоволодінні залишились проживати її чоловік ОСОБА_7 та донька ОСОБА_3.

21 вересня 2011 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстрований 26 вересня 2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1563.

У ОСОБА_7 від цивільного шлюбу з ОСОБА_5 народилась донька ОСОБА_3, однак він не був записаний батьком дитини у свідоцтво про народження доньки, у графі про батьківство стоїть прочерк.

Після смерті ОСОБА_5 її донька ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте 25 жовтня 2014 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, відмова у видачі свідоцтва про право власності на імя ОСОБА_3 аргументована тим, що правовстановлюючий документ, а саме ухвала Судової колегії з цивільних справ Дніпропетровського обласного суду від 03.03.196, року по справі № 698-1960 про визнання права власності не зареєстровано за померлою ОСОБА_5Ф належним чином в відповідних державних реєстраційних органах. ОСОБА_3 з вказаного приводу до суду не зверталась, однак спадщину після смерті своєї матері фактично прийняла.

Сама ОСОБА_3 була інвалідом II групи з 1998 року по захворюванню опорно-рухового апарату. Їй було важко пересуватись, вона потребувала постійної допомоги. Ще за життя ОСОБА_7 позивач та відповідач їздили до сестри допомагати по господарству, а після смерті його смерті ОСОБА_1 переселилась до ОСОБА_3 за адресою м. Дніпро, вул. Грінченко, буд. 122 та проживала разом з нею по день її смерті.

11 жовтня 2016 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ №723869 від 12 жовтня 2016, актовий запис №1811, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. За своє життя ОСОБА_3 у шлюбі ніколи не перебувала, дітей не мала, інших родичів окрім позивача та відповідача не мала.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та її двоюрідною сестрою ОСОБА_3 підтверджується копією домової книги де родина ОСОБА_5 та ОСОБА_7 була прописана за однією адресою ще до моменту народження ОСОБА_3, подякою батькам ОСОБА_3 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за гарне виховання доньки, заповітом складеним ОСОБА_7 на імя своєї доньки ОСОБА_3, фотокартками родини.

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та її двоюрідною сестрою ОСОБА_3 підтверджується копією паспорту ОСОБА_7 з якого вбачається, що він був зареєстрований за адерсою: вул. Грінченко, буд. 122 у м. Дніпропетровську х 05 травня 1962 року, тобто ще до народження ОСОБА_3, копією форм 1 для видачі паспортів від 19.11.1997 складених ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, де ОСОБА_3 вказує, що її батьком є ОСОБА_7

Сімя ОСОБА_7 та ОСОБА_10 спілкувалися з сімями ОСОБА_11Т та ОСОБА_12. Вони разом святкували різні свята - дні народження, весілля і новий рік. Батьки та діти завжди знали про те, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_7. Ніяких сумнівів ні в кого щодо цієї обставини не було, родичам навіть не було відомо про те, що ОСОБА_7 в документах не вказаний батьком ОСОБА_3

Враховуючи викладене, позивач за первісним позовом просить встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості «двоюрідні сестри» між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН: НОМЕР_1 та ОСОБА_3, яка померла 11 жовтня 2016 року, а також визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН: НОМЕР_1 право власності на 5/18 частини домоволодіння №122 по вул. Грінченка у м. Дніпрі, в порядку спадкування за законом після померлої 11 жовтня 2016 року ОСОБА_3, яка прийняла спадщину після померлої 10 січня 2007 року ОСОБА_5.

Позивач за зустрічним позовом просить встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості «двоюрідні сестри» між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН: НОМЕР_2 та ОСОБА_3, яка померла 11 жовтня 2016 року, а також визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН: НОМЕР_2 право власності на 5/18 частини домоволодіння №122 по вул.. Грінченка у м. Дніпрі, в порядку спадкування за законом після померлої 11 жовтня 2016 року ОСОБА_3, яка прийняла спадщину після померлої 10 січня 2007 року ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач надала пояснення аналогічні викладених в позовній заяві, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову не заперечувала.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом визнала та проти його задоволення не заперечувала. Зустрічний позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладених в зустрічному позові та наполягала на його задоволенні.

Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2016 року померла двоюрідна сестра сторін - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ №723869 від 12 жовтня 2016, актовий запис №1811, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Після якої відкрилась спадщина, до складу якої входить 5/9 частин домоволодіння №122 по вул. Грінченка у м. Дніпропетровську. За своє життя ОСОБА_3 у шлюбі ніколи не перебувала, дітей не мала, інших родичів окрім позивача та відповідача не мала.

Сторони звернулися до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3, проте постановою державного нотаріуса від 12.07.2017 року їм відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з посиланням на те, що державна реєстрація права власності на спадкове майно не проводилась, а також не надано документів які б підтверджували б ступень споріднення.

Судом встановлено, що домоволодіння № 122 по вул. Грінченка у м. Дніпропетровську належав дідусю ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального будинку від 17.07.1956 р. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли його донька ОСОБА_5 (матір ОСОБА_3С.) та його дружина ОСОБА_6 в наступних частках, ОСОБА_5 успадкувала 5/9 частин домоволодіння, ОСОБА_6 4/5 частин домоволодіння.

ОСОБА_5 за рішенням Дніпропетровського обласного суду по справі № 698-1960 стала власницею 5/9 частин домоволодіння №104 по вул. Грінченка у м. Дніпрі (Нумерація домоволодіння була в подальшому змінена). Однак вказане рішення суду ОСОБА_5Ф в БТІ не зареєструвала.

Ухвалою народного Амур-Нижньодніпровського суду від 12.12.1962 року по справі № 2-2290 затверджено мирову угоду якою визначено порядок користування будинком, виділені частки співвласників, рішення суду також не було зареєстровано в БТІ.

10 січня 2007 року померла матір ОСОБА_3 - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстрований 24 січня 2007 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №201.

Після смерті ОСОБА_5 в домоволодінні залишились проживати її чоловік ОСОБА_7 та донька ОСОБА_3.

21 вересня 2011 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстрований 26 вересня 2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1563.

У ОСОБА_7 від цивільного шлюбу з ОСОБА_5 народилась донька ОСОБА_3, однак він не був записаний батьком дитини у свідоцтво про народження доньки, у графі про батьківство стоїть прочерк.

Після смерті ОСОБА_5 її донька ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте 25 жовтня 2014 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, відмова у видачі свідоцтва про право власності на імя ОСОБА_3 аргументована тим, що правовстановлюючий документ, а саме ухвала Судової колегії з цивільних справ Дніпропетровського обласного суду від 03.03.196, року по справі № 698-1960 про визнання права власності не зареєстровано за померлою ОСОБА_5Ф належним чином в відповідних державних реєстраційних органах. ОСОБА_3 з вказаного приводу до суду не зверталась, однак спадщину після смерті своєї матері фактично прийняла.

Сама ОСОБА_3 була інвалідом II групи з 1998 року по захворюванню опорно-рухового апарату. Їй було важко пересуватись, вона потребувала постійної допомоги. Ще за життя ОСОБА_7 позивач та відповідач їздили до сестри допомагати по господарству, а після смерті його смерті ОСОБА_1 переселилась до ОСОБА_3 за адресою м. Дніпро, вул. Грінченко, буд. 122 та проживала разом з нею по день її смерті.

11 жовтня 2016 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ №723869 від 12 жовтня 2016, актовий запис №1811, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. За своє життя ОСОБА_3 у шлюбі ніколи не перебувала, дітей не мала, інших родичів окрім позивача та відповідача не мала.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та її двоюрідною сестрою ОСОБА_3 підтверджується копією домової книги де родина ОСОБА_5 та ОСОБА_7 була прописана за однією адресою ще до моменту народження ОСОБА_3, подякою батькам ОСОБА_3 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за гарне виховання доньки, заповітом складеним ОСОБА_7 на імя своєї доньки ОСОБА_3, фотокартками родини.

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та її двоюрідною сестрою ОСОБА_3 підтверджується копією паспорту ОСОБА_7 з якого вбачається, що він був зареєстрований за адерсою: вул. Грінченко, буд. 122 у м. Дніпропетровську х 05 травня 1962 року, тобто ще до народження ОСОБА_3, копією форм 1 для видачі паспортів від 19.11.1997 складених ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, де ОСОБА_3 вказує, що її батьком є ОСОБА_7

Як передбачено до ч. 1, ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Відповідно до п.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Відповідно до ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця

Згідно з ч.4 ст.1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Норми ст.ст. 128-129 ЦК УРСР (1963р.), на відміну від норм ч.4 ст. 339 ЦК України (2004р.) для визначення моменту виникнення права власності на нерухоме майно не встановлюють його залежності від часу державної реєстрації відповідного правочину.

При таких обставинах, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом

Позивач за зустрічним позовом, як і відповідач за зустрічним позовом наразі користується спадковим майном, доглядає за будинком, користується городом і двором, сплачують комунальні послуги, а тому фактично вступили в управління та володіння спадковим майном.

Так, як в іншому порядку, крім судового, сторони позбавлені можливості захистити свої спадкові права, суд вважає, що позовні вимоги як за первісним позовом так і за зустрічним підлягають задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 1218, 1263, 1266,1268 ЦК України, ст.130 СК України, ст.ст. 141, 263-265, 315 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості «двоюрідні сестри» між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН: НОМЕР_1 та ОСОБА_3, яка померла 11 жовтня 2016 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН: НОМЕР_1 право власності на 5/18 частини домоволодіння №122 по вул. Грінченка у м. Дніпрі, в порядку спадкування за законом після померлої 11 жовтня 2016 року ОСОБА_3, яка прийняла спадщину після померлої 10 січня 2007 року ОСОБА_5.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості «двоюрідні сестри» між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН: НОМЕР_2 та ОСОБА_3, яка померла 11 жовтня 2016 року;

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН: НОМЕР_2 право власності на 5/18 частини домоволодіння №122 по вул.. Грінченка у м. Дніпрі, в порядку спадкування за законом після померлої 11 жовтня 2016 року ОСОБА_3, яка прийняла спадщину після померлої 10 січня 2007 року ОСОБА_5;

Судові витрати покласти на позивачів.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г.Скрипник