Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2019 Справа №607/17467/19

20 листопада 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Бойко І.І.

- сторони в судове засідання не з`явились

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району про визнання права власності на 1/6 частку житлового будинку із надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи колгоспний двір, членами якого були його мати ОСОБА_2 (голова двору), його дружина ОСОБА_3 , його діти: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та він. Відтак, кожному з них належить по 1/6 частки спірного житлового будинку.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла йому все належне їй майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом. Він є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частку спірного будинку, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу та відомостей про державну реєстрацію права власності на вказану вище нерухомість.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

Попередньо представник позивача адвокат Ленько Р.І. подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник ОСОБА_7 був присутній у попередньому судовому засіданні, позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача Байковецької сільської ради Тернопільського району в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 31 липня 1989 року, зареєстрованого в реєстрі за №32, жилий будинок по АДРЕСА_1 належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_2 .

Як вбачається з інформаційної довідки за №526 від 11 квітня 2018 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_2 .

Згідно довідки за №211 від 17 липня 2019 року, виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району, будинковолодіння по АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи господарства - колгоспна. Станом на 01 липня 1990 року членами двору були ОСОБА_2 голова двору, ОСОБА_1 син, ОСОБА_3 невістка, ОСОБА_4 внучка, ОСОБА_5 внучка, ОСОБА_6 внучка.

З інформаційної довідки за №525 від 11 квітня 2019 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації встановлено, що по обліку бюро будинковолодіння за АДРЕСА_1 рахується за: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що спірне будинковолодіння належить до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 належало по 1/6 частки спірного житлового будинку.

Як вбачається із заповіту від 19 листопада 2001 року, посвідченого сільським головою Стегниківської сільської ради Тернопільського району Чорномаз Р.М., ОСОБА_2 заповіла все належне їй майно на день смерті ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01 грудня 2010 року, виданим Стегниківською сільською радою Тернопільського району, актовий запис №15.

Після її смерті відкрилася спадщину на належне їй майно, у тому числі на належну їй 1/6 частку спірного житлового будинку.

Як вбачається з довідки за №101 від 13 березня 2019 року, виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала і перебувала на реєстраційному обліку по АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті за вказаною адресою проживали і були зареєстровані: ОСОБА_1 син, ОСОБА_3 невістка, ОСОБА_8 внучка, ОСОБА_6 внучка.

Таким чином, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

29 червня 2011 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №479/2011 після смерті ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1

26 червня 2019 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г. було видано ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,32 га., яка розташована на території Стегниківської сільської ради Тернопільського району, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №817605 та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,05 га., яка розташована на території Стегниківської сільської ради Тернопільського району, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №817502.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. від 03 травня 2019 року за №1255/02-14, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/6 частину житлового будинок за АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів та відомостей про державну реєстрацію права власності на житловий будинок.

З технічного паспорту на садовий будинок за АДРЕСА_1 , виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 10 квітня 2019 року вбачається, що загальна площа спірного будинку становить 67,3 кв.м., житлова пл. 44,4 кв.м.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які мають право на обов`язкову частку не встановлено.

Крім того, ОСОБА_1 частково оформив спадкові права після смерті ОСОБА_2 , отримавши свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок у нотаріуса позивач не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

За змістом вимог ст. 12 ЗУ Про власність( який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Згідно з вимогами ст. 49 ЗУ Про власність, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про практику розгляду цивільних справ про спадкування, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на 1/6 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 524, 529, 534, 549 ЦК 1963 року, ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Байковецької сільської ради Тернопільського району (вул. Січових Стрільців, 43, с. Байківці Тернопільського району, ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Байковецька сільська рада Тернопільського району, вул. Січових Стрільців, 43, с. Байківці Тернопільського району, .

Повне рішення складено 26 квітня 2019 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька