ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 227
Провадження № 22-ц/4820/1441/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 689/438/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 травня 2019 року (суддя Соловйов А.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання незаконним та скасування рішення комісії, зобов`язання поновити на квартирному обліку.
Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ВЧ НОМЕР_1 про визнання недійсним рішення комісії, зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позову зазначав, що при його звільненні 20.09.2018 з військової служби у запас за пп. «к» п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 05.11.2018 його із членами сім`ї було знято з квартирного обліку.
Позивач зазначає, що Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом МО України № 380 від 31.07.2018 не поширюється на нього, оскільки поширюється лише на тих військовослужбовців, які були прийняті на квартирний облік після набрання нею чинності. Крім того, як зазначає позивач вона, суперечить абз. 1 п. 9 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 37 ЖК України.
Посилається на те, що порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою КМУ № 1081 від 03.08.2006, такої підстави для зняття з квартирного обліку як звільнення в запас не містить. За таких обставин позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 05.11.2018, в частині зняття ОСОБА_2 та членів його сім`ї з квартирного обліку та зобов`язати поновити його та членів його сім`ї на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 05.11.2018 зі збереженням часу перебування на обліку з 24.09.2008 та в пільговій першочерговій черзі з 20.06.2017.
Протокольною ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача залучено - ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з`ясування обставин справи. Судом при аналізі норм чинного законодавства допущено підміну понять видів звільнення з військової служби з підставами звільнення з військової служби. Проте не взято до уваги, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено таку підставу для зняття з квартирного обліку як звільнення в запас за пп. «к» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Військова частина НОМЕР_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 травня 2019 року залишити без змін та відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 .
В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості рішення житлової комісії щодо зняття ОСОБА_2 та членів його сім`ї з квартирного обліку після звільнення в запас у зв`язку з закінченням строку контракту.
Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з таких підстав.
Встановлено, що ОСОБА_2 проходив військову службу у Збройних Силах України, має статус учасника бойових дій та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 283 від 20.09.2018 позивач був звільнений у запас за пп. «к» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду). Календарна вислуга років у ЗСУ становить 25 років та 4 місяці. Постійним або службовим житлом не забезпечувався (а.с. 7-9).
Під час проходження військової служби, ОСОБА_2 із складом сім`ї 4 особи у військовій частині НОМЕР_1 з 24.09.2008 по 04.11.2018 перебував на квартирному обліку, а з 20.06.2017 по 04.11.2018 перебував у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень. На момент виключення із списків осіб, які перебувають на квартирному обліку номер у загальній черзі 18, а номер у першочерговій черзі 15, що підтверджується довідкою № 3168 від 14.11.2018 (а.с. 11).
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 05.11.2018 ОСОБА_2 із складом сім`ї 4 особи був знятий з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 Ярмолинецького гарнізону відповідно до п. 21 розд. VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МО України № 380 від 31.07.2018 та п. 3 ч. 2 ст. 40 Житлового кодексу УРСР (а.с. 97).
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначаються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Так, згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах,в установах, організаціях громадянами (ч. 1 ст. 37 ЖК УРСР).

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР (ст. 38 ЖК УРСР).

Відповідно до ст. 40 ЖК УРСР, громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках, в тому числі: припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР;
Згідно з п. 10 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР/Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470, громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації.

Крім того, п. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), далі - Порядок, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Згідно з п. 30 Порядку визначено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Аналізуючи норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Житлового кодексу УРСР, Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР свідчить про те, що військовослужбовці, які звільнились з військової служби та мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та члени їх сімей мають право на отримання житла і після звільнення з військової служби, залишення на обліку до отримання ними житла за останнім місцем проходження військової служби, крім випадків, передбачених п. 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року.

Відповідно до п. 21 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міноборони від 31.07.2018 № 380, зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Слід взяти до уваги, що на відміну від норм Кодексу Законів про працю, де передбачено звільнення особи з роботи в зв`язку з виходом на пенсію, нормами ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції на час звільнення позивача з військової служби), якою визначено виключні підстави звільнення військовослужбовців, які проходить військову службу за контрактом, з військової служби, такої підстави звільнення не передбачено.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсія за даним законом за вислугу років призначається військовослужбовцям військової служби за контрактом незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше, незалежно від причин звільнення, крім звільнення з військової служби у зв`язку із засудженням за умисне кримінальне правопорушення, вчинене з використанням свого посадового становища, або притягненням до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, та членам їх сімей, яким пенсія призначається на підставах, установлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З урахуванням зазначених норм права та обставин справи про те, що ОСОБА_2 має вислугу на військовій службі 25 років 04 місяці, що дає йому право на пенсію за вислугою років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», має статус учасника бойових дій, звільнений 20.09.2018 у запас за закінченням строку дії контракту, під час проходження військової служби до звільнення перебував на квартирному обліку для поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 з 24.09.2008 по 04.11.2018 зі складом сім`ї 4 особи, постійним або службовим житлом не забезпечувався, що дає йому право на залишення на квартирному обліку у військовій частині і після звільнення з військової служби.
А тому, позовні вимоги позивача щодо визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії про зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку, зобов`язання військової частини (в особі її житлової комісії) поновити позивача та членів його сім`ї на квартирному обліку підлягають до задоволення, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
При цьому, судом не може братись до уваги правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові № 752/5881/15-ц від 06.06.2018, на яку посилався суд першої інстанції, оскільки у зазначеній цивільній справі з позовом звертався колишній військовослужбовець, який мав вислугу років на військовій службі менше 20 років, а тому правовідносини у цій справі не є подібними до правовідносин у даній цивільній справі.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 05.11.2018 року в частині зняття ОСОБА_2 та членів його сім`ї з квартирного обліку. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (в особі її житлової комісії) поновити ОСОБА_2 та членів його сім`ї на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 05.11.2018 року зі збереженням часу перебування на обліку з 24.09.2008 року та в пільговій першочерговій черзі з 20.06.2017 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта