Апеляційне провадження № 22-ц/824/4274/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи 760/344/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-плюс» (далі - ТОВ «Укрполіпласт-плюс»),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 ,

на рішення Солом`янського районного суду м. Києва, ухваленого 9 січня 2019 року в приміщенні судупід головуванням судді Шереметьєвої Л.А.,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Укрполіпласт-плюс» і, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив визнати факт невидачі відповідачем трудової книжки при його звільненні з роботи незаконним; зобов`язати видати йому трудову книжку; стягнути 1 000,00 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він працював в ТОВ «Укрполіпласт-плюс» на посаді заступника директора з 01 червня 2011 року на підставі наказу №3 від 01 червня 2011 року. 1 квітня 2013 року він був звільнений з місця роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Проте, при звільненні трудова книжка йому видана не була.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 9 січня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом процесуального та невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається, зокрема на те, що суд надав невірну правову оцінку поданим доказам,а саме показанням директора ТОВ «Укрполіпласт-Плюс» в кримінальній справі та зроблено висновок, що трудова книжка була повернута позивачеві та перебуває у нього.

Також суд прийшов до помилкового висновку про те, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 є зацікавленою особою в кримінальному провадженні, а не представником потерпілого.

Вважає помилковим висновок про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки про заподіяння такої шкоди позивачу свідчить те, що факт невидачі йому трудової книжки призвів до переживань з приводу матеріальних труднощів,які виникли після його звільнення та до порушення, відповідно, життєвого ритму та зв`язків.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . доводи апеляційної скарги підтримав, з підстав в ній викладених, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Подав письмовий відзив,в якому зазначив, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є надуманою. і судом вірно встановлено,що трудова книжка на час звільнення перебувала у нього, а не в товаристві. Зазначав також, що позивач був співзасновником товариства, а за відсутності в товаристві особи відповідальної за збереження трудових книжок, ОСОБА_1 міг сам самостійно вносити записи в свою трудову книжку та зберігати її у себе.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем та його представником не доведено перебування трудової книжки на підприємстві та не спростовано, що трудова книжка ОСОБА_1 перебуває на руках позивача. А оскільки відсутні порушення прав позивача з боку відповідача, то і відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди.

Апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, вважає його таким, що не ґрунтується на засадах верховенства права, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 1 червня 2011 року позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Укрполіпласт - Плюс», займав посаду заступника директора відповідно до наказу №3 від 01 червня 2011 року.

Наказом № 6 від 01 квітня 2013 року позивач був звільнений з роботи на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року був частково задоволений позов ОСОБА_1 до ТОВ «Укрполіпласт - Плюс» про поновлення на роботі; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора ТОВ «Укрполіпласт - Плюс» з 1 квітня 2013 року; стягнуто з ТОВ «Укрполіпласт - Плюс» середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 18 000,00 грн.

11 травня 2016 року на виконання рішення суду заступником начальника Переяслав - Хмельницького міськрайонного відділу ДВС ГТУБ у Київській області Дудкою С.П. було відкрито виконавче провадження №51047146.

Відповідно до наказу ТОВ «Укрполіпласт - Плюс» №1 від 06 червня 2016 року позивача було поновлено на роботі на посаді заступника директора ТОВ «Укрполіпласт - Плюс» з 1 квітня 2013 року.

Наказом ТОВ «Укрполіпласт - Плюс» №3-о від 18 жовтня 2016 року позивач був звільнений з посади заступника директора з 18 жовтня 2016 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року, позов ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди було задоволено частково; поновлено позивача на посаді заступника директора ТОВ «Укрполіпласт - Плюс» з 18 жовтня 2016 року; стягнуто з ТОВ «Укрполіпласт - Плюс» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 червня 2016 року по 29 червня 2017 року у розмірі 29 989, 68 гр. та 200, 00 гр. моральної шкоди.

Рішення суду про поновлення позивача на роботі до теперішнього часу не виконано. Державним виконавцем Переяслав - Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження №56421979, однак 30 жовтня 2018 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», з якої вбачається, що в зв`язку з невиконанням рішення суду на керівника товариства був накладений штраф та направлено подання до Переяслав-Хмельницького ВП ГУНА в Київській області.

Відповідно до ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно частини першої статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу

Відповідно до п. 1.3, абз.5 п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29 липня 1993 року / з наступними змінами / при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.

Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Інструкції, записи в трудову книжку при звільненні вносяться власником або уповноваженим ним органом після видачі наказу; з кожним записом, який вноситься до трудової книжки на підставі наказу про звільнення, власник зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особовій картці, а відповідно до пункту 4 цієї Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

За правилами пункту 4.2 Інструкції, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Днем звільнення у такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 року № 301 трудові книжки зберігаються на підприємствах як документи суворої звітності і видаються працівникам на руки лише в разі звільнення під розписку в особовій картці працівника (типова форма № П-2, затверджена наказом Державного комітету статистики України і Міністерства оборони України від 25 грудня 2009 року № 495/656) та книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них.

На практиці власник або уповноважений ним орган може видати працівникові на його прохання копії трудової книжки, засвідчені підписом відповідальної особи та печаткою підприємства (служби персоналу).

За змістом зазначених норм випливає, що обов`язок отримувати при оформлені на роботу,а в подальшому зберігати, вести облік записів на час роботи працівника та видати трудову книжку після його звільнення покладається на роботодавця.

Між тим, відповідачем доводи позивача про невидачу йому трудової книжки після звільнення в установлений законом спосіб не спростовані і належних та допустимих доказів на підтвердження факту знаходження трудової книжки у позивача суду не надано.

Згідно з частинами 1-3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин 1-3 статті 89 цього ж ЦПК, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому,так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представником позивача до матеріалів справи надано копію пояснення директора ТОВ «Укрполіпласт - Плюс» Циганова Ю. В ., наданого 25 лютого 2014 року слідчому СВ Переяслав - Хмельницького МВ ГУ МВС України у Київській області, з яких вбачається, що при прийнятті позивача на роботу останній надав йому трудову книжку, однак у зв`язку з відсутністю у ТОВ «Укрполіпласт - Плюс» відділу кадрів трудові книжки працівників зберігаються у працівників.

Апеляційний суд не може прийняти ці пояснення як належний доказ,оскільки вони були отримані в рамках кримінальної справи,по якій ще немає процесуального рішення. Окрім цього, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що посилання директора ТОВ "Укрполіпласт" про відсутність в товаристві особи відповідальної за ведення та збереження трудових книжок свідчить про порушення Постанови КМУ «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 року № 301 та не звільняє відповідача від відповідальності в доведені факту отримання позивачем трудової книжки, чи зберігання її у останнього.

З огляду на викладене, доводи позивача про те, що після звільнення відповідач трудову книжку у строки та в порядку визначеному законом, йому не видав знайшли свої об`єктивне підтвердження, з огляду на що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню

Стосовно задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн., апеляційний суд виходить з принципу розумності та виваженості, а також із того, що в результаті незаконних дій відповідача позивач вимушений був прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, переніс душевні страждання та переживання.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно зі статтею 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, тому відповідно до статті 376 ЦПК України судове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 9 січня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ТОВ «Укрполіпласт-плюс» в дохід держави підлягають стягненню судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 880,00 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 9 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати факт невидачі Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-плюс» трудової книжки при звільненні ОСОБА_1 за наказом № 3-о від 18 жовтня 2016 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату з 18 жовтня 2016 року - незаконним.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-плюс» видати ОСОБА_1 трудову книжку.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-плюс» (, 08423, Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Соснова, вул. Леніна, 64) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у сумі 1000 (однієї тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-плюс» (, 08423, Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Соснова, вул. Леніна, 64) в дохід держави 2880 (дві тисячі вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 травня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді:

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4274/2019

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи 760/344/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-плюс»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 ,

на рішення Солом`янського районного суду м. Києва, ухваленого 9 січня 2019 року в приміщенні судупід головуванням судді Шереметьєвої Л.А.,-

Відповідно до частини 6 статті 259, статей 268 та 383 ЦПК України суд проголошує вступну та резолютивну частини постанови, яка буде складена протягом 10 днів.

Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 9 січня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач

Судді:

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4274/2019

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи 760/344/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-плюс»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 ,

на рішення Солом`янського районного суду м. Києва, ухваленого 9 січня 2019 року в приміщенні суду під головуванням судді Шереметьєвої Л.А.,-

Відповідно до частини 6 статті 259, статей 268 та 383 ЦПК України суд проголошує вступну та резолютивну частини постанови, яка буде складена протягом 10 днів.

Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 9 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати факт невидачі Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-плюс» трудової книжки при звільненні ОСОБА_1 за наказом № 3-о від 18 жовтня 2016 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату з 18 жовтня 2016 року - незаконним.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-плюс» видати ОСОБА_1 трудову книжку.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-плюс» (, 08423, Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Соснова, вул. Леніна, 64) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у сумі 1000 (однієї тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-плюс» (, 08423, Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Соснова, вул. Леніна, 64) в дохід держави 2880 (дві тисячі вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач

Судді: