Справа № 713/725/19
Провадження №2/713/357/19
РІШЕННЯ

іменем України

22.11.2019 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Матейчук Л.Ю., за участі представника позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2 його представника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Вижницька міська рада, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Вижницької РДА, ОСОБА_5 про встановлення факту спільного проживання на момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 міська рада, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Вижницької РДА, про встановлення факту спільного проживання на момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

В позові вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_6 .

Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить також 1/2 частка житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Є спадкоємцем першої черги по закону, як син спадкодавця.

Спадкоємцями першої черги за законом також є, відповідач по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подали, а отже спадщину не прийняли.

Зазначав,що спадкоємець за законом своєчасно прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини був малолітнім, а відповідач по справі, батько ОСОБА_2 на час відкриття спадщини його спадкові права не оформив.

Державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 161/02-31 від 15 березня 2019 року, а саме відмовилась видати йому свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння в АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що фактично не вступив в управління та володіння спадковим майном по причині відсутності правовстановлюючих документів.

Вважав, що в управління та володіння спадковим майно вступити не міг з поважних та об"єктивних причин, оскільки на день смерті матері йому було десять років, він був малолітнім, та був особою із обмеженою дієздатністю.

Відповідач по справі - ОСОБА_2 , будучи законним представником, та будучи зобов`язаним піклуватися про його майнові права, нічого цього не зробив.

20.03.2018 р. відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрував за собою право власності на спірний житловий будинок, позбавивши його законної частки, окільки будинок на час відкриття спадщини був спільним сумісним майном подружжя, в якому відповідачу належить тільки 1/2 частка.

Просив встановити факт спільного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_2 , на час відкриття спадщини. Визнати за ОСОБА_4 , право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину (частку) житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, о розташований в АДРЕСА_2 , інвентарна вартість якої становить 116334 грн.00 коп.

Представник позивача в судовому засіданні збільшив позовні вимоги просив встановити факт спільного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини. Визнати за ОСОБА_4 , право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину (частку) житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , інвентарна вартість якої становить 116334 грн.00 коп. Скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний иомер нерухомого майна: 295, за відповідачам ОСОБА_2 , яке було зареєстрована за ним 15 березня 2018 року, державним -реєстратором Вижницької міської ради Чернівецької області Чорней Іриною Іванною. Також просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 судові витрати по справі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали ,вважав,що дане господарство було колгоспним двором і позивачу належить 1/70 частка у спадковому майні.

Представник Вижницької міської ради Вижницького району в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував.

Третя особа: ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Представник служби у справах дітей Вижницької РДА, в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55 та ст. 124 Конституції України, відповідно до яких кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено обов`язок кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому згідно з вимогами ст.ст. 76-78, ст. 81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_6 , про що свідчить повторне свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 від 26 липня 2018 року, яке видано 26 липня 2018 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану та свідоцтвом про народження позивача .

Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить також 1/2 частка житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів спадкової справи в даному житловому будинку на день смерті ОСОБА_6 проживали та були зареєстрованв, ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4

В заявах ОСОБА_12 , ОСОБА_7 ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ОСОБА_14 , вказують що пропустили строк для прийняття спадщини на спадщину не претендують в суд за продовження строку для прийняття спадщини звертатися не будуть.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав за №117636430 від 20.03.2018 року власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 . Рішення про державну реєстрацію винесено 20.03.2019 року.

Позивач 26 лютого 2019 року звернувся до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 161/02-31 від 15 березня 2019 року, а саме відмовила видати позивачу ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння в АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що фактично не вступив в управління та володіння спадковим майном по причині відсутності правовстановлюючих документів.

Згдно з копії погосподарської книги на 2016 по 2020 роки в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ..

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Частиною 1 ст. 553 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого - небудь з інших спадкоємців закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування такої заяви не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК УРСР (1963 року), в разі неприйняття спадщини спадкоємцями за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Факт того, що позивач на час відкриття спадщини був неповнолітнім та проживав разом із спадкодавцем за адресою АДРЕСА_1 підтверджується матеріалами спадкової справи та не заперечується відповідачем ОСОБА_2 , тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).

Враховуючи, що на час смерті матері ОСОБА_6 позивач був неповнолітнім та не був усуненим від спадщини у порядку ст. 528 ЦК УРСР (в ред. 1963р.), а тому у будь-якому випадку має право на частку в спадковому майні після смерті матері

Відповідно до п. 3.1 роз`яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають.

У статті 563 ЦК УРСР закріплювалось, що у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Воно відкривалося лише тоді, коли помирав останній член двору.

Таким чином, твердження від подача та його представника що, частки в спадщині підлягає розподілу ,як майно колгоспного двору не знайшло своє підтвердження,

Оскільки інші спадкоємці відмовилася від своєї частки у спадковому майні та її не прийняли , а відповідач не звертався з вимогою про визнання майна спільним сумісним майном подружжя суд вважає, що вимога позивача про визнання за ним 1/2 частини (частки) житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , підлягає задоволенню .

Частиною 2 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування реєстрації прав.

Тобто, вимога про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності, є похідною, а тому не підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 Вижницька міська рада, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Вижницької РДА, ОСОБА_5 про встановлення факту спільного проживання на момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,- задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_4 , право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину (частку) житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , інвентарна вартість якої становить 116334 грн.00 коп.

Скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний иомер нерухомого майна: 295, за відповідачам ОСОБА_2 , яке було зареєстрована за ним 15 березня 2018 року, державним -реєстратором Вижницької міської ради Чернівецької області Чорней Іриною Іванною.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_3 Іспас, 1-й АДРЕСА_4 судовий збір 1548, 04 (одна тисяча п`ятсот сорок вісім гривень 04 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. Ю. Кириляк