ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/21/18Головуючий у 1-й інстанції Левків А.І.
Провадження № 22-ц/817/308/19 Доповідач - Сташків Б.І.
Категорія - 351000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Хома М. В., Щавурська Н. Б.,

за участю секретаря - Сович Н.А.

за участю секретаря - Сович Н.А.

та сторін -представника стягувача ГУНП в Тернопільській області - Стукало М.С., боржників- Парової Н.С. представника ТОВ "Редакції Збаразької газети " Народне слово"- Моргун О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу №598/21/18 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція Збаразької газети" "Народне слово" та ОСОБА_4 на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2019 року, постановлена суддею Левків А.І., у справі за заявами ОСОБА_4 та товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція Збаразької газети" "Народне слово" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В

У грудні 2018 року ТзОВ "Редакція Збаразької газети" "Народне слово" та ОСОБА_4 звернулися до суду із заявами про визнання виконавчих листів за № 598/21/18 від 03 травня 2018 року та від 05 липня 2018 року такими, що не підлягають виконанню, обґрунтовуючи подані заяви тим, що рішення суду Збаразького районного суду від 13 березня 2018 року,на підставі яких видано оскаржувані виконавчі листи, вони виконали в повному обсязі, оскільки на виконання вказаного рішення ними було опубліковано спростування на 1 та 3 сторінках тижневика «Народне слово» № 24 від 15 червня 2018 року та № 26 від 29 червня 2018 року, а також 15 червня 2018 року розміщено на веб-сайті редакції, у зв'язку із чим просили визнати вказані виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2019 року в задоволенні заяв ОСОБА_4 та ТОВ «Редакції Збаразької газети «Народне слово» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

На вказану ухвалу від ТзОВ "Редакція Збаразької газети" "Народне слово" та ОСОБА_4 поступила апеляційна скарга, в якій боржники посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати виконавчі листи № 598/21/18 від 03 травня 2018року та від 05 липня 2018 року такими, що не підлягають виконанню.

У доводах апеляційної скарги скаржники зазначають, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку, про невиконання ними в повному обсязі рішення Збаразького районного суду від 13 березня 2018 року , оскільки зазначають, що ними було оприлюднено спростування спірної інформації способом, аналогічним способу її поширення Також, вказують, що зобов'язання заявників оприлюднити спростування у вигляді тексту рішення суду однакового змісту на першій і на третій сторінках газети, суперечить змісту рішення від 13 березня 2018 року, де про це не зазначено, та частині 3 та 4 статті 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», в якому зазначено, що обсяг спростування інформації не може більше ніж удвічі перевищувати обсяг спростовуваного фрагменту опублікованого повідомлення або матеріалу. Крім того, скаржники вказують, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги і не дав жодної оцінки, що визначений судом текст спростування був двічі оприлюднений боржниками на першій та третій сторінках газети «Народне слово» (15 та 29 червня 2018 року) та на веб-сайті Збаразької газети «Народне слово», де знаходиться і на даний час. Зазначають, що вказане спростування охопило максимальну кількість осіб, які сприйняли попередню інформацію та яка була предметом судового позову, а тому вважають, що боржник вчинив всі необхідні дії, які забезпечили поновлення прав стягувача, що свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі.

На апеляційну скаргу поступив відзив від Національної поліції України Головного управління національної поліції в Тернопільській області ( далі -ГУНП ) , в якому стягувач заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Представник ГУНП в Тернопільській області вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, оскільки вказує про невиконання боржниками рішення Збаразького районного суду від 13 березня 2018 року тим способом, яким зазначено у резолютивній частині даного рішення . Також, зазначає про необґрунтованість твердження скаржників, щодо технічної помилки при виконанні рішенні, зазначивши замість на спростування рішення" - "на спростування ухвали", вказавши, що у разі допущення помилок при виконанні судових рішень слід вважати неналежним виконанням рішення суду.

Окрім того,стягувач вважає безпідставними твердження відповідачів про порушення прав боржників внаслідок відкриття двох виконавчих листів, оскільки в справі два відповідача - TOB «Редакція Збаразької газети «Народне слово» та автор публікації ОСОБА_4, а тому вважає, що суд першої інстанції правомірно зобов'язав своїм рішенням двох боржників здійснити спростування, відповідно для виконання судового рішення у зв'язку із чим обґрунтовано винесено два виконавчих листа.

В судовому засіданні боржники- ОСОБА_4 та представник ТОВ "Редакції Збаразької газети " Народне слово"- Моргун О.І. підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, посилаючись на мотиви викладені в ній.

Представник стягувача ГУНП в Тернопільській області - Стукало М.С. у судовому засіданні заперечила проти поданої апеляційної скарги, просила її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на доводи викладені у відзиві.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вище зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 та заяви ТОВ "Редакції Збаразької газети "Народне слово" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що боржниками в повному обсязі не виконано рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 березня 2018 року .

З даним висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід'ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання рішення суду є невід'ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України (стаття 124 Конституції).

Відповідно до Конституції України основними засадами судочинства є: 9) обов'язковість судового рішення (ст.129), суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст.129-1).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на виконання остаточного судового рішення є окремим елементом права на суд. В рішенні у справі «Immobiliare Saffi v.Italy» від 28.07.1999 року суд вказав, що, коли внутрішнє законодавство держави допускає невиконання остаточного судового рішення на шкоду одній із сторін, право на судовий розгляд стає ілюзорним. Неприпустимо, щоб ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод докладно описувала процедурні гарантії, надані сторонам, такі як публічність, справедливість, ефективність розгляду, і при цьому не забезпечувала виконання судового рішення. Тлумачення ст.6 лише як такої, що гарантує право на доступ до суду та проведення судового розгляду, може призвести до ситуацій, несумісних з принципом верховенства права.

Частиною 1 ст. 431 ЦПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є видання виконавчого листа помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; інші причини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 березня 2018 року визнано недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, інформацію викладену у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» такого змісту: «у Вишнівці 5 серпня невідомі побили та зґвалтували ще одну жінку, ОСОБА_6 Жінка нібито перебуває в обласній лікарні, хоча поліція робить усе можливе, щоб громадськість не дізналась про цей злочин і про те, що жінка була зґвалтована» та «слідчі сказали неправду» та зобов'язано ТОВ «Редакцію Збаразької газети «Народне слово» та ОСОБА_4 у тижневий строк з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати розповсюджену недостовірну інформацію аналогічним способом шляхом оприлюднення резолютивної частини судового рішення тим самим шрифтом на першій та третій сторінці тижневика «Народне слово» та на офіційному веб-сайті.

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчі листи із зобов'язанням ОСОБА_4 та ТОВ «Редакції Збаразької газети «Народне слово» у тижневий строк з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати розповсюджену недостовірну інформацію аналогічним способом шляхом оприлюднення резолютивної частини судового рішення тим самим шрифтом на першій та третій сторінці тижневика «Народне слово» та на офіційному веб-сайті.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що виконання рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 березня 2018 року не відповідає способу зазначеному у резолютивній частині вказаного рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у випуску тижневика "Народне слово" № 24 від 15 червня 2018 року та №26 від 29 червня 2018 року( а.с.104-107) на ст.3 (перша сторінка тижневика) вказано "Спростування недостовірної інформації на виконання ухвали Збаразького районного суду".Натомість у резолютивній частині Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 березня 2018 року зазначається про зобов'язання ОСОБА_4 та ТОВ "Редакцією газети "Народне слово" спростувати недостовірну інформацію саме шляхом оприлюднення резолютивної частини судового рішення, тим самим шрифтом на першій та та третій сторінці тижневика "Народне слово", чого боржниками зроблено не було.

Відповідно до ст. 12, частини 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Не заслуговують до уваги посилання боржників, що рішення про спростування недостовірної інформації ними виконано в повному обсязі, оскільки на першій сторінці, як і при зазначенні інформації, яка була визнання недостовірною зазначається анонс, тобто замість заголовку статті" ІНФОРМАЦІЯ_1" ними зазначено "Спростування недостовірної інформації на виконання ухвали Збаразького районного суду", що відповідає аналогічному способу спростування недостовірної інформації , оскільки це не відповідає визначеному способу спростування, вказаного у рішенні Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 березня 2018 року, а саме оприлюднення резолютивної частини судового рішення.

Також, безпідставними є доводи апелянтів про те, що оскаржуваною ухвалою на боржників покладається більше обов'язків, ніж визначено у судовому рішенні Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 березня 2018 року , оскільки з ухвали, яка оскаржується вбачається, що суд першої інстанції вирішуючи питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовано виходив саме з резолютивної частини рішення, яке виконується, без його трактування та надання будь яких правових оцінок .

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а є власним суб'єктивним тлумаченням норм права та обставин справи, яким суд першої інстанції дав відповідну правову оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2019 року постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.367,375,381-384,389-391 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція Збаразької газети "Народне слово" та ОСОБА_4- залишити без задоволення.

Ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови - 26 березня 2019 року.

Головуючий: Сташків Б.І.

Хома М.В.

Судді: Щавурська Н.Б.