Справа № 454/761/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/2578/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
Провадження № 22-ц/811/2483/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Львів

Справа № 454/761/13-ц

Провадження № 22-ц/811/2578/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участю представника ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_4

на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 26 червня 2019 року в складі судді Адамович М.Я.

у справі

за заявою начальника Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про видачу дубліката виконавчого листа,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваними ухвалами Сокальського районного суду Львівської області від 26 червня 2019 року задоволено заяви начальника Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвали суду оскаржив представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

Вказує, що ухвали є незаконними та необґрунтованими.

Зазначає, що відповідно до п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Вказує, що державний виконавець Сокальського РВДВС ГТУЮ у л/о звертаючись до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа посилався на те, що виконавчий лист втрачено.

Зазначає, що на час набрання чинності рішенням суду строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлювалися ст. 22 ЗУ Про виконавче провадження у редакції від 04.11.2012 року, відповідно до змісту якої, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 23 ЗУ Про виконавче провадження у редакції від 04.11.2012 року строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЗУ Про виконавче провадження у редакції від 04.11.2012 року після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Вказує, що виконавчий документ перебував на виконанні та 29.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу, що свідчить про переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначає, що початком перебігу нового строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є 30.12.2015 року та ймовірним закінченням 30.12.2016 року.

Отже, державний виконавець звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого документа після закінчення річного строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який необхідно відраховувати після переривання з 29 грудня 2015 року.

Просить ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 26.06.2019 року (провадження у справі № 6/454/83/19) скасувати та ухвалити нове рішенням, яким відмовити начальнику Сокальського РВДВС ГТУЮ у Львівській області у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

28.10.2019 року представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Ковальчук Л.О. подав відзив на апеляційні скарги, просить апеляційні скарги залишити без задоволення а ухвали бе змін.

Також ухвали суду оскаржив ОСОБА_4 , подавши апеляційну скаргу.

Зазначає, що дані ухвали є незаконними та необґрунтованими.

Вказує, що відповідно до п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що державний виконавець Сокальського РВДВС ГТУЮ у л/о звертаючись до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа посилався на те, що виконавчий лист втрачено.

Зазначає, що на час набрання чинності рішенням суду строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлювалися ст. 22 ЗУ Про виконавче провадження у редакції від 04.11.2012 року, відповідно до змісту якої, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 23 ЗУ Про виконавче провадження у редакції від 04.11.2012 року строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЗУ Про виконавче провадження у редакції від 04.11.2012 року після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Зазначає, що виконавчий документ перебував на виконанні та 29.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу, що свідчить про переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Вказує, що початком перебігу нового строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є 30.12.2015 року та ймовірним закінченням 30.12.2016 року.

Таким чином, державний виконавець звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого документа після закінчення річного строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який необхідно відраховувати після переривання з 29 грудня 2015 року.

Просить ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 26.06.2019 року (провадження у справі № 6/454/83/19) скасувати та ухвалити нове рішенням, яким відмовити начальнику Сокальського РВДВС ГТУЮ у Львівській області у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвал суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що ухвали суду першої інстанції відповідають зазначеним вимогам.

Встановлено, що заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 17 травня 2013 року зменшені позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/9411/84/45664 від 29.09.2006 року в сумі 12 764 (дванадцять тисяч сімсот шістдесят чотири) доларів США 18 центів, що в еквіваленті до гривні становить 102 024 (сто дві тисячі двадцять чотири) грн. 09 коп., з яких:

10 608 (десять тисяч шістсот вісім) доларів США 48 центів, що в еквіваленті до гривні становить 84 793 (вісімдесят чотири сімсот дев`яносто три) грн. 58 коп. -заборгованість за кредитом;

89 (вісімдесят дев`ять) доларів США 97 центів, що в еквіваленті до гривні становить 719 (сімсот дев`ятнадцять) грн. 13 коп. - заборгованість по сплаті відсотків;

2065 (дві тисячі шістдесят п`ять) доларів США 73 центи, що в еквіваленті до гривні становить 16 511 ( шістнадцять тисяч п`ятсот одинадцять) грн. 38 коп. - пеню за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 1081 (одна тисяча вісімдесят одна) грн. 45 коп. судового збору.

16.05.2014 року Сокальським районним судом Львівської області видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_5 заборгованості згідно з рішенням суду.

28.07.2014 року державним виконавцем Крупчак О.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44199035.

29.12.2015 року державним виконавцем Крупчак О.С. виконавчий лист повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадженя( відсутність у боржника майна).

24.06.2014 року Сокальським районним судом Львівської області видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_4 заборгованості згідно з рішенням суду.

28.07.2014 року державним виконавцем Крупчак О.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44199137.

29.12.2015 року державним виконавцем Крупчак О.С. виконавчий лист повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадженя( відсутність у боржника майна).

28.08.2015 року державним виконавцем Крупчак О.С. виконавчий лист повернуто стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадженя( встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника).

За результатами розгляду скарги, поданої AT «Райффайзен Банк Аваль» в порядку ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» на дії державного виконавця, 08.11.2016р. Начальником Сокальського районного відділу ДВС ГТУЮ v Львівській області Пограничним В.І. на підставі ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про скасування процесуального документу по ВП№ 44199173 (постанови № 44199173 від 29.12.2015р. про повернення виконавчого документу № 454/761/13-ц стягувачу).

Таким чином, станом на 08.11.2016р. виконавчий лист № 454/761/13-ц виданий 17.07.2013р. Сокальським районним судом Львівської області щодо боржника ОСОБА_4 перебував на виконанні Сокальського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

Разом з тим, 05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, № 1404-VI1I (надалі - Закон), ст. 12 якого передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки. встановлені цим Законом.

Відповідно до пункту 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Однак, як встановлено судом, державним виконавцем не було скеровано виконавчі документи стягувану та такі втрачено. Як вбачається з заяви начальника Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області державного виконавця Крупчак О.С. було звільнено.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

З огляду на зазначене, враховуючи що рішення суду з 2013 року до сьогодні не виконано, виконавчі листи втрачено, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно вирішено спір, а тому підстав для скасування ухвали немає.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст.. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 26 червня 2019 року залишити без змін.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 26 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді