Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1909/19 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 18 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й. Галацевич О.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у місті Житомирі справу № 278/1909/19

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Зубчук І.В. у м. Житомир,

встановив:

АТ КБ „ПриватБанк звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 17 червня 2014 року в розмірі 14750 грн. 39коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 3235грн.65коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту 3578грн.70коп., пені 6307грн.45коп. та 450грн., 500 грн. штрафу (фіксована частина), 678грн.59коп. штрафу (процентна складова). В обґрунтування позову позивач заначив, що відповідач не виконує умови договору.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ „ПриватБанк заборгованість за договором №б/н від 17 червня 2014 року у сумі 7814грн. 35коп., що складається з наступного: 3235грн. 65коп. заборгованості за тілом кредиту; 3578грн. 70коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 1000грн. пені за прострочене зобов`язання. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові . Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що у заяві позичальника від 17.06.2014 не зазначено умови та правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою не містять підпису боржника, тому вони не можуть бути частиною кредитного договору.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що АТ КБ „ПриватБанк та ОСОБА_1 17 червня 2014 року уклали договір, за яким останньому було надано кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 01.07.2019 року відповідач заборгував 14750 грн. 39 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту 3235 грн.65коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту 3578 грн.70коп., пеня 6307грн.45коп. та 450грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 678грн.59коп. штраф (процентна складова).

Кредитний договір укладений між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, у якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку становить договір про надання банківських послуг. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 №342/180/17, Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Оскільки в анкеті-заяві розмір пені не визначений, підстави для її стягнення відсутні. Наявність заборгованості по тілу кредиту відповідачем не спростована.

За таких обставин рішення належить скасувати в частині стягнення пені в розмірі 1000 грн. і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову та змінити в частині судових витрат.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.9 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2019 року в частині стягнення пені в розмірі 1000 грн. і ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Змінити, зменшивши розмір судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», з 1921 грн. до 887грн.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 369грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: