І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш.,
за участю секретаря - Бєловол О.О.,
Справа № 629/5673/18
Номер провадження 2/629/197/19
про розірвання шлюбу
розглянувши у судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 23.01.1993 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який було зареєстровано міськвідділом ЗАГС м. Лозова Харківської області, актовий запис № 20. Від шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матірю, та після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Між сторонами, починаючи з 2016 року припинені шлюбно-сімейні відносини з тих причин, що вони мають різни погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння і як наслідок виникли такі відносини, при яких подальше спільне проживання стало неможливим. Збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище ОСОБА_3, стягнути на її користь сплачений судовий збір.
У відзиві на позов відповідач не убачав жодних підстав для розірвання шлюбу, вважає, що така поведінка та бажання дружини розірвати велику і дружню родину суперечить ї її дійсній волі та інтересам, а також і інтересам дітей. До недавнього часу їх сімя була дружня і жила в повній злагоді та благополуччі. За час спільного проживання та ведення спільного господарства відповідач з дружиною набули квартиру, в якій на даний час проживає їх сімя, також меблі та достатню кількість побутової техніки. Все це робилося з метою створення комфортних умов для їх сімї з дітьми. Відповідач приймає активну участь у їх спільному з позивачем вихованням доньки, яка навчається в 6 класі Лозівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 11. Відповідач вказує, що він дуже поважає та кохає свою дружину, вони разом проводять вихідні та відпустки, разом вирішують побутові та сімейні питання.
Позивач у судовому засіданні підтримала позов, вказала, що між сторонами примирення неможливе, категорично заперечує і не бажає зберегти шлюб, а відповідач заперечує її позов з метою затягування процесу. Зазначила, що між сторонами з 2017 року виникають сварки з приводу вжиття відповідачем спиртного, захоплення компютерними іграми, відсутності з боку відповідача допомоги в побуті, вихованні дитини, тощо, відповідач допускає в її бік образи, нецензурні висловлювання.
Відповідач позов заперечив, вказав, що сторони знаходяться у шлюбі тривалий час, він намагається налагодити відносини з позивачем, що збереження шлюбу можливе.
Перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд доходить висновку про задоволення позову.
Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Із цією метою судом повно та всебічно з'ясовувано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховується наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя, вживалися заходів до примирення подружжя.
Судом надавався строк для примирення подружжя, однак вжитий захід себе не виправдав, сторони не примирилися, згоди щодо примирення не дійшли. Позивачка наполягає на задоволенні позову.
Судом встановлено, що сторони, що з 23.01.1993 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, в судовому засіданні були зясовані мотиви розірвання шлюбу, що від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. Між сторонами шлюбні відносини припинено, примирення неможливе, сімя розпалася остаточно. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Бажання зберегти сімю у позивачки немає.
Суд бере до уваги заперечення відповідача щодо розірвання шлюбу з позивачкою, разом з тим, суд зауважує, що відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України.
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 /дошлюбне прізвище Проценко/ ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженою м. Лозова Харківської області та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 23 січня 1993 року, Міськвідділом ЗАГС м Лозова Харківської області, актовий запис 20.
Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "Жукова".
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 гривень 80 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається через Лозівський міськрайонний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
позивач ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5
відповідач ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5
Повний текст рішення виготовлено 26 березня 2019 року.
Суддя К.Ш.Харабадзе