Справа № 740/5584/18
Провадження № 2/740/355/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря Філоненко О.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача суми боргу по кредиту у розмірі 77181,59 гривень. Договір було укладено 20.10.2011 року з відповідачем ОСОБА_2 на суму 9000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо потягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Станом на 14.11.2018 року у відповідача виникла заборгованість, яка становить 77181,59 гривень з яких: 33200,05 гривень тіло кредиту, 17173,99 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 22656,05 гривень заборгованість за пенею, 500 гривень штраф (фіксована частина), 3651,50 гривень штраф (процентна складова). Відповідач попереджався про можливість звернення до суду з позовом, однак вимогу проігнорував.

Представник позивача в судове засідання не зявився надавши клопотання про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково, заперечив стягнення з нього на користь банку пені, штрафу та просив зменшити суму нарахованих відсотків, суму боргу, що є тілом кредиту визнав. Крім того просив застосувати строк позовної давності.

Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

20.10.2011 року Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 банк «Приватбанк», яке в подальшому було перейменовано на Акціонерне товариство ОСОБА_3 банк «Приватбанк», було укладено договір без № (а.с. 11-27) з ОСОБА_2 згідно якого ОСОБА_3 надав позичальнику платіжну картку з відповідним кредитним лімітом.

Згідно п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо потягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених цим договором більш ніж 30 днів позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф.

В судовому засіданні відповідач просив суд застосувати строк позовної давності.

Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Крім того, відповідно до п. 1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг строк позовної давності щодо вимог банку по поверненню кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат Банку складає 50 років.

Враховуючи, що останній платіж по поверненню кредиту відповідачем ОСОБА_2 було здійснено 01.11.2018 року, то у АТ КБ «Приватбанк» виникло право предявляти вимоги до боржника щодо виконання порушеного зобовязання по поверненню кредиту, в тому числі процентів на користування кредитом, починаючи з 02.11.2018 року та протягом наступних трьох років по 01.11.2021 року.

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з цим позовом 27.11.2018 року, тобто в межах строків позовної давності.

Згідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися сторонами належним чином у встановлені строки.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 8-10) станом на 14.11.2018 року у відповідача виникла заборгованість, яка становить 77181,59 гривень з яких: 33200,05 гривень тіло кредиту, 17173,99 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 22656,05 гривень заборгованість за пенею, 500 гривень штраф (фіксована частина), 3651,50 гривень штраф (процентна складова).

Враховуючи, що договірними правовідносинами між сторонами встановлена відсоткова ставка кредитування з якою відповідач ознайомлений та з якою погодився прийнявши умови кредитування надані позивачем, вимоги ОСОБА_2 з приводу зменшення відсотків нарахованих за кредитним договором задоволенню не підлягають.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З огляду на викладене з відповідача на користь позивача слід стягнути суми штрафів, а в стягненні нарахованої суми пені слід відмовити.

За даних обставин позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» 54525,54 гривень в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем за договором кредиту є наступним: 33200,05 гривень тіло кредиту + 17173,99 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом + 500 гривень штраф (фіксована частина) + 3651,50 гривень штраф (процентна складова). У задоволенні іншої частини позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити.

Розрахунок часткового відшкодування документально підтверджених понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача на підставі приписів статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами: 1762 гривень (сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви) (а.с. 36) х 70,65 % (задоволено судом вимоги заявленого позову) = 1244,85 гривень.

Керуючись ст.ст. 253, 261, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 263 - 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «Приватбанк» 54525 (пятдесят чотири тисячі пятсот двадцять пять) гривень 54 копійки суми боргу по кредитному договору, а також 1244 (одну тисячу двісті сорок чотири) гривні 85 копійок судового збору.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги з дня складення повного рішення.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Повний текст рішення виготовлено 20.03.2019 року