Справа № 159/1215/18 Провадження № 22-ц/802/413/19 Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О.
Категорія: 61 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

22 березня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Бовчалюк З.А., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, -старший державний виконавець Ковельського МР ВДВС ГТУЮ у Волинській області Хорунжа Н. С., Територіальний сервісний центр №0742 РСЦ МВС у Волинській області про визнання виконавчого напису нотаріуса №9068 від 15.09.2017 року таким, що не підлягає виконанню, скасування постанови від 16.01.2018 року про арешт майна боржника, постанови від 17.01.2018 року про приєднання ВП №55542565 до зведеного виконавчого провадження, прийнятих на підставі виконавчого напису нотаріуса №9068 від 15.09.2017 року та зупинення виконання за виконавчим документом,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором. Одночасно просив звільнити його від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги.

Відповідно до підпункту 2 пункту 9 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 384, 20 грн.).

Як на підставу звільнення від сплати судового збору скаржник посилався на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року в адміністративній справі № 857/205/19, в якій встановлено його незадовільний майновий стан, який свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати ним судового збору.

Статтею 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) передбачені пільги щодо сплати судового збору та зазначено хто звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частиною першою стаття 8 ЗУ «Про судовий збір передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою статті 8 ЗУ «Про судовий збір» закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі зазначеній у частині першій цієї статті.

Разом з цим матеріали апеляційної скарги не містять обставин і відповідних доказів , щодо майнового стану скаржника чи інших передбачених процитованою законодавчою нормою підстав для звільнення від сплати судового збору, постанова апеляційного адміністративного суду не свідчить про майновий стан особи на час звернення з апеляційною скаргою до суду у даній цивільній справі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

За таких обставин приходжу до висновку, що у зв'язку з відсутністю встановлених законом підстав для звільнення від сплати судового збору, в задоволенні клопотання ОСОБА_2 слід відмовити.

Враховуючи викладене, за подання даної апеляційної скарги ОСОБА_2, слід сплатити судовий збір в розмірі 384,20 грн. за наступними реквізитами: одержувача - УК у м. Луцьку /м. Луцьк/, 22030101; код одержувача: 38009628; банк одержувача: Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; рахунок одержувача: 0003; код класифікації доходів бюджету 22030101 призначення платежу: 101; _____/;(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний податковий орган і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ОСОБА_2, Волинський апеляційний суд.

Крім того дана апеляційна скарга подана після закінчення встановленого ст.354 ЦПК України строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції 16 березня 2018 року, строк на оскарження даного судового рішення закінчився 02 квітня 2018 року ( 31 березня, та 01 квітня 2016 року вихідні дні), з апеляційною скаргою ОСОБА_2 звернувся 28.02.2019 року (згідно з відтиском штемпеля поштового відділення на конверті з апеляційною скаргою).

У поданій апеляційній скарзі відповідач порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Зазначив, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження слугувало те, що він уже звертався до апеляційного суду, однак ухвалою апеляційного суду від 06 червня 2018 року залишено без руху його апеляційну скаргу у зв'язку із несплатою судового збору в подальшому ухвалами суду від 13 серпня 2018 року, 30 жовтня 2018 року було відмовлено ОСОБА_2 у відстроченні та звільненні від сплати судового збору. Ухвалою суду від 17 грудня 2018 року вказану апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Згідно з положеннями частини 1 статті 127 ЦПК України, яка врегульовує питання поновлення та продовження процесуальних строків, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому ЦПК України не пов'язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Відповідно з цим, аналізуючи зміст статтей 81, 127 ЦПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Наведені ОСОБА_2 підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки попередня подача неналежно оформленої апеляційної скарги та її повернення апеляційним судом не є поважною підставою для поновлення процесуального строку.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо справедливого розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

За таких обставин, відповідно до ст. 357 ЦПК України, апеляційне провадження не може бути відкрито, а апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши можливість ОСОБА_2 сплатити судовий збір та подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, з обґрунтуванням поважних причини його пропуску.

У зв'язку з викладеним та відповідно до ч. 2 ст. 357 Цивільного процесуального кодексу України до поданої апеляційної скарги слід застосувати положення ст. 185 цього Кодексу та залишити її без руху.

Керуючись ст. ст. 185,357 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволені клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2018 року в даній справі залишити без руху, надавши строк для усунення недоліку - десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог суду у встановлений строк в частині сплати судового збору апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто апелянту.

У разі невиконання вимог суду у встановлений строк в частині подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження з належним обґрунтуванням поважності підстав пропуску вказаного строку у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду З.А. Бовчалюк