Справа № 456/4136/19
Провадження № 2/456/1504/2019
РІШЕННЯ

іменем України

26 листопада 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Моршинської міської ради Львівської області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду та просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з позивачем за його місцем проживання. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 21 листопада 1998 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу у сторін народилось троє дітей: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області шлюб між сторонами розірвано.Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з відповідачем ОСОБА_2 в м. Моршин. Однак позивач завжди брав участь у вихованні дітей, оплачував навчання старшої дочки, систематично сплачував аліменти. На канікулах діти проживали з позивачем. Так як сини підросли і у період їхнього підліткового віку особливо потрібний батьківський контроль,оскільки для хлопців батько являється авторитетом.Питання про визначення місця проживання дітей розглядалось виконавчим комітетом Моршинської міської ради, який затвердив висновок про визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з позивачем ОСОБА_1 за їхньою згодою та згодою відповідача ОСОБА_2 .За місцем проживання позивача по АДРЕСА_1 для дітей повністю створені всі належні умови для проживання та навчання, а тому позивач просить позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та не заперечує проти визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з позивачем за його місцем проживання.

Неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні просили визначити їхнє місце проживання разом з батьком ОСОБА_1 .

Представник третьої особи виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області Мочарська М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить позов задоволити.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні.

Суд проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задоволити.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. А відповідно до ст. 161 цього Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.07.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 21 листопада 1998 року у Стрийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівської області, актовий запис №453 - розірвано.

Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_1 та НОМЕР_2 виданих Міністерством Юстиції Іспанії.

З довідки №5333 виданої КП «Управляюча компанія Надія» 16.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі « М . С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самих дітей, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Рішенням виконавчого комітету Моршинської міської ради № 122 від 04.10.2019 року затверджено висновок про визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за їхньою згодою та згодою матері ОСОБА_2 .

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає до служби у справах дітей за місцем проживання дитини відповідну заяву. Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його до органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Конвенцією ООН про захист прав дитини у ст. 27 визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді, підтвердженні належними та допустимими доказами, а також суд враховує визнання відповідачем позову, що не суперечить вимогам закону та не порушує права чи свободи сторін та неповнолітніх дітей, а тому суд вважає необхідним позов задоволити та визначати місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з позивачем за його місцем проживання.

Керуючись ст. ст. 200, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визначати місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 02.12.2019 року.

Головуючий суддя С. С. Сас