РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2019 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Верніка В.М.

із участю : секретаря Росовської О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 07.02.2019 року звернулася до суду з цим позовом, вказавши, що відповідач ОСОБА_2 є її батьком. Вона навчається в ДНЗ "Браїлівський професійний ліцей", ІІ рівня акредитації з 01.09.2016 року за професією "Кухар-кондитер" на денній формі навчання до 30.06.2019 року. Кожного дня вона витрачає кошти на проїзд в транспорті, добираючись з с.Подільське до місця навчання в смт.Браїлів та назад. Зазначила, що знаходиться на повному утриманні своєї матері ОСОБА_3, яка, окрім неї, має на утриманні ще двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. ЇЇ матір працює у виробничому підрозділі "Жмеринська дистанція захисних лісонасаджень" на посаді робітника на лісогосподарських роботах та отримує доходи, які за серпень-грудень 2018 року становили 20276,30 грн. Матір повністю утримує її та двох її менших сестричок, купує їм продукти харчування, засоби гігієни, одяг, ліки в разі хвороби, сплачує за комунальні послуги та інше. Також вона надає позивачеві кошти на купівлю обідів за місцем навчання та проїзд в транспорті до місця навчання та навпаки. Оскільки вона навчається на стаціонарі, то не може працювати та отримувати доходи, тому потребує матеріальної підтримки зі сторони батька під час навчання в учбовому закладі. Вказала, що до досягнення нею 18-річного віку з відповідача стягувалися аліменти на користь матері на її утримання, однак після досягнення повноліття під час її навчання в учбовому закладі відповідач обіцяв, що в добровільному порядку надаватиме їй матеріальну допомогу, але досі коштів не надає. Відповідач працює офіційно, але відомостями щодо його місця роботи вона не володіє. Повідомила, що на утриманні відповідача є двоє дітей, інших утриманців у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, до закінчення нею навчання у ДНЗ "Браїлівський професійний ліцей", а саме до 30.06.2019 року.

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 14.02.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. (а.с.17).

21.02.2019 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вказав, що викладені в позовній заяві вимоги не обґрунтовані, а обставини на які посилається позивач, не відповідають дійсності та жодними належними і допустимими доказами не підтверджені. З моменту народження дочки він постійно брав участь у її виховані та матеріальному забезпечені в межах свого фінансового становища. Пояснив, що 05.07.2016 року він одружився вдруге з ОСОБА_6, від шлюбу з якою мають двох синів: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, діти та дружина знаходяться на його утриманні. Згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.07.2014 року з нього стягують аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 11.06.2014 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до 23.11.2023 року. Єдиним його доходом є заробітна плата, яка є незначною після відрахування з неї податків і зборів, основна частина якої спрямована на забезпечення його сімї найнеобхіднішим: їжею, одягом, сплатою комунальних послуг, витрат понесених на неповнолітніх дітей, які спрямовані на піклування їх здоровя та фізичного розвитку, в тому числі на навчання в школі та дитячому садочку. Повідомив, що його син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, стоїть на диспансерному обліку з приводу змішаного астигматизму обох очей, вторинна кардіопатія, аномальна хорда та потребує спеціального лікування. У звязку з викладеними обставинами не має можливості утримувати свою повнолітню дочку.

Інших клопотань учасниками справи не представлено.

З огляду на вищевказане суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши доводи сторін, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 23.01.2019 року №99 позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.4).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-АМ №111354 відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.5).

Згідно копій свідоцтв про народження серія 1-АМ №185934 та серія І-АМ №291357 батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є відповідно ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (а.с.6,7).

З копії довідки Державного навчального закладу "Браїлівський професійний ліцей" від 18.01.2019 року №29 встановлено, що позивач ОСОБА_1 навчається у вказаному навчальному закладі (наказ №6 "З-УДЗ") за професією "Кухар-кондитер" на денній формі навчання, з 01.09.2016 року до 30.06.2019 року (а.с.8).

З копії довідки виконкому Леляцької сільської ради від 23.01.2019 року №98 вбачається, що ОСОБА_3 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7; до складу її сімї входять: дочка ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_6, дочка ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Згідно копії довідки про доходи від 28.01.2019 року №342 матір позивача ОСОБА_3 працює у Виробничому підрозділі "Жмеринська дистанція захисних лісонасаджень" РФ "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" на посаді робітник на лісогосподарських роботах та її заробітна плата за липень-грудень 2018 року становила в сумі 25187,96 грн. (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-АМ №133401 між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_6 05.07.2013 року було зареєстровано шлюб (а.с.32).

Згідно копій свідоцтв про народження серія І-АМ №318562 та серія 1-АМ №196113 відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.33,34).

Згідно довідки КНП "Жмеринський районний медичний центр первинної медико- санітарної допомоги" від 20.02.2019 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, стоїть на диспансерному обліку з приводу змішаного астигматизму обох очей, вторинна кардіопатія, аномальна хорда (а.с.35).

З довідки Квартального комітету "Подільський" м.Жмеринка від 19.02.2019 року №26 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8; до складу його сімї входять: дружина ОСОБА_6, син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти проживають разом з батьком та знаходяться на його утриманні (а.с.36) .

Згідно копії довідки про доходи від 19.02.2019 року №4 ОСОБА_2 працює у Виробничому підрозділі "Локомотивне депо Жмеринка" РФ "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" на посаді оператор котельної та його заробітна плата за період з серпня 2018 року по січень 2019 року становить в сумі 43596,19 грн. з яких відраховано 11417,10 грн. на сплату аліментів (а.с.37).

Згідно копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.07.2014 року з ОСОБА_2 на імя ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 11.06.2014 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до 23.11.2023 року, згідно якого Жмеринським міськрайонним судом 06.08.2014 року видано виконавчий лист (а.с.38,39).

Так, відповідно до статті 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі статтею 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до статті 200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив, що заявлений до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 розмір аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача вочевидь не відповідає принципам співмірності та справедливості.

При цьому суд враховує повідомлені особисто позивачем за змістом обгрунтування позовної заяви обставини щодо наявності у відповідача на утриманні, окрім власне позивача, іще двох неповнолітніх дітей.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ОСОБА_8 України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Отже, з урахуванням наведених вище положень міжнародного закону, що є складовою національного законодавства, безумовний обов'язок відповідача стосовно надання ним належного утримання передусім неповнолітнім дітям визначає істотне обмеження можливості надання ним утримання позивачеві, як повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Натомість саме можливість надання матеріальної допомоги батьками є визначеною законом умовою їх обов'язку надання оспорюваного за предметом позову утримання повнолітній дочці, сину, які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років.

Вимогами ст.128 КЗпП України застережено, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п'ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку.

Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Аналогічні положення містяться також за змістом ст.70 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно вимог ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відтак, судом встановлено наявність обов'язку першочергового забезпечення прав та інтересів двох неповнолітніх дітей, з яких на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку, судом враховується обовязок відповідача із надання утримання також другому неповнолітньому сину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, розмір якого наразі ніким не визначався, проте він не може бути меншим лише встановленого законом мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що у відповідності до визначеного Законом України "Пpo Дepжавний бюджeт на 2019 рік" прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років на період з 01 січня 2019 пo 30 червня 2019 року в розмірі 1626 грн. в грошовому обчисленні становить 813 грн.

Вказаний обовязок відповідача щодо надання утримання двом неповнолітнім дітям є безумовним, на відміну від обовязку надання утримання повнолітній дочці, яка продовжує навчання, що здійснюється за умови можливості платника надавати таку допомогу.

З урахуванням наведеного, а також приймаючи до уваги можливість отримання позивачем з огляду на денну форму її навчання власного доходу у виді стипендії, повідомлення про надання їй часткового утримання також матірю, судом визначається достатнім надання позивачу, як повнолітній дочці, яка продовжує навчання, щодо заявлених витрат, повязаних із придбанням підручників та проїзду до місця навчання і назад, утримання у розмірі 1/10 частини заробітку відповідача, що є можливим в межах половини доведеного його доходу.

При цьому судом не приймаються до уваги твердження відповідача щодо хворобливого стану здоровя його неповнолітнього сина ОСОБА_7, оскільки представлені документальні відомості щодо перебування останнього на диспансерному обліку з приводу змішаного астигматизму обох очей, вторинної кардіопатія, аномальної хорди не містять жодних підтверджень фактичного здійснення його батьками, зокрема відповідачем ОСОБА_7, додаткових витрат, повязаних із лікуванням дитини. Також судом не встановлено грунтовних підстав для надання відповідачем утримання своїй дружині ОСОБА_6 з огляду на неповідомлення про її непрацездатний стан та перевищення наймолодшою їх дитиною трирічного віку, що не виключає можливості отримання нею власного доходу.

Таким чином, за сукупності наведених обгрунтувань позов підлягає частковому задоволенню із визначенням оспорюваних аліментів у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) відповідача, оскільки заявлений позивачем їх розмір 1/4 частини його доходу вочевидь не відповідає принципам розумності та справедливості.

Такі висновки суду достатньо узгоджуються із правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року №6-1296цс15 стосовно того, що за його вартістю підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання.

За правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 768,40 грн., від сплати якого за цим предметом спору звільнена позивач.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 11-13, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 182, 183, 191, 198-200 СК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_10) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5) аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.02.2019 року до закінчення навчання в Державному навчальному закладі "Браїлівський професійний ліцей", а саме до 30.06.2019 року, а також одноразово стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривні 40 копійок (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 1.1.2).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, а саме: з 07.02.2019 року до 07.03.2019 року, допустити до негайного виконання.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Вернік В.М.