Справа № 646/1005/19
№ провадження 2-о/646/39/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Косовій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі місцевого суду справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: 11-та Харківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з заявою про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини, в якій просить становити юридичний факт своєчасного прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті мого батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2.

В обґрунтування своєї заяви, ОСОБА_1 посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько ОСОБА_2, якого вона поховала. Також заявник посилався на те, що після смерті ОСОБА_2, вона фактично вступила у володіння спадковим майном, чим фактично прийняла спадщину, зокрема, житловий будинок та речі в ньому, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який на момент смерті належав її батьку ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_2 у заявника залишились правовстановлюючі документи на зазначений житловий будинок, остання підтримувала стан житлового будинку, обробляла огород, викладені обставини можуть підтвердити свідки.

Як зазначила в своїй заяві ОСОБА_1, нотаріальна контора відмовилася видати їй свідоцтво, так як для цього необхідно встановити юридичний факт своєчасного прийняття спадщини. У зв'язку з чим, заявник просила встановити факт своєчасного прийняття спадщини з метою подальшої видачі їй нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину.

В судове засідання представник заявника не прибув, надав суду заяву із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи, 11-тої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позовної заяви не подавав.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану від 22.06.1999 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, що мешкала неподалік з померлим ОСОБА_2 підтвердила той факт, що ОСОБА_1, після смерті свого батька ОСОБА_2 почала жити в будинку по АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2, обробляла огород, підтримувала стан житлового будинку, розпоряджалась іншими речами батька, які залишились після його смерті. Проводила ремонт будинку. Користувалась побутовими речами померлого ОСОБА_2

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, яка мешкала по сусідству з померлим ОСОБА_2 підтвердила той факт, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, також зазначила про те, що як за життя так і після смерті ОСОБА_2 доглядала за будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_1 підтримувала стан житлового будинку, ремонтувала паркан, користувалась городом та керувала господарством. Користувалась побутовими речами померлого ОСОБА_2

Житловий будинок по АДРЕСА_1 належить померлому ОСОБА_2 на підставі дублікату договору дарування р.№ 1355 від 27.02.1959, який наданий до суду ОСОБА_1

У суду не має підстав ставити під сумнів показання свідків.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.11.2015 державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з тих підстав, що до нотаріальної контори документи, підтверджуючі фактичне прийняття спадщини, не надавались.

Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 визначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до п. 113 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», яка булла затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року N 18/5, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акту на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно до п. 16 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року N 5, заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

У пункті 1 зазначеної постанови Пленуму ВСУ, встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно до ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Викладені вище і встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 своєчасно прийняла спадщину після смерті її батька, ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2.

Встановлення факту своєчасного прийняття спадщини має для заявника юридичне значення, яке необхідне для подальшої видачі нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13 ,81, 82, 264, 265, 315, 319 ЦПК України, ст. ст. 524, 529, 549 ЦК Української РСР, Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року N 5, Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013,

В И Р І Ш И В:

Встановити факт, що має юридичне значення: своєчасного прийняття спадщини ОСОБА_1, після смерті її батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.

Суддя: Єжов В.А.