Справа № 536/1721/18
28 травня 2019 року м. Кременчук
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Колотієвського О.О.
секретаря судового засідання - Коваль В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Центр надання адміністративних послуг сектору з питань державної реєстрації Кременчуцької районної державної адміністрації про визнання права власності за набувальною давністю,-
ВСТАНОВИВ:
17 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Центр надання адміністративних послуг сектору з питань державної реєстрації Кременчуцької районної державної адміністрації про визнання права власності за набувальною давністю, де просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що в 2002 році між сином позивача ОСОБА_4 та відповідачами по справі ОСОБА_3 , який діяв від імені та інтересах свого сина ОСОБА_2 , був укладений усний договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 повністю розрахувалася з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за придбаний будинок. Оформити письмовий договір купівлі - продажу будинку вони не змогли, оскільки на день укладання договору у її сина не було повної суми коштів за даний будинок та власником будинку був на той іще час неповнолітній ОСОБА_2 .
Даний факт підтверджується розпискою від 10.06.2002 року, згідно якої ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 , батьку ОСОБА_2 , в рахунок авансу за погашення боргу в сумі одна тисяча гривень за куплений будинок. Вказана розписка була власноруч написана ОСОБА_3 28.04.2006 року ОСОБА_4 передав грошові кошти в сумі дві тисячі гривень в рахунок остаточної плати за купівлю будинку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується розпискою, власноруч написаною ОСОБА_3 , батьком ОСОБА_5 розпискою, власноруч написаною ОСОБА_3 . Згідно даної розписки, ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання при досягненні його сином ОСОБА_2 вісімнадцятиріччя, письмово оформити договір купівлі продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на ОСОБА_4 .
На підтвердження своїх намірів, ОСОБА_3 передав сину позивача оригінал договору дарування вказаного будинку та технічний паспорт на будинок. Оригінали вказаних документів знаходяться у позивача.
Починаючи з 2002 року, з дня написання першої розписки ОСОБА_3 та передачі йому авансу за проданий будинок, ОСОБА_4 вселився в житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та став в ньому постійно та безперервно проживати.
У 2006 році і сам позивач ОСОБА_1 , також заселилась до вказаного будинку за адресою АДРЕСА_1 до свого сина, де і проживає до нині.
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , свої зобов`язання щодо переоформлення вказаного житлового будинку на ОСОБА_4 не виконали. Неодноразово обіцяли з`явитися і переоформити вказаний будинок, але свої обіцянки не виконали.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
Після смерті позивач залишилася проживати в зазначеному будинку, де і проживаю донині. Вказаний факт підтверджується Актом про фактичне проживання гром. ОСОБА_1 з 2006 року по 2018 рік за адресою АДРЕСА_1 .
За увесь цей час, ні ОСОБА_3 , ні його син ОСОБА_6 , до будинку не навідувались, будинком не цікавились, жодних майнових претензій щодо будинку не висували, вимог щодо нашого виселення не висували.
Таким чином, ОСОБА_4 фактично проживав в вказаному будинку з 2002 року по 2009 рік по день своєї смерті. Позивач ОСОБА_1 , проживає в будинку з 2006 року по даний час 2019 рік.
Позивач вважає, що у зв`язку із тим, що вона добровільно, безперервно володіє зазначеним житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами більше 10 років, то у неї виникло право власності на нього, тобто на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 за набувальною давністю в порядку ст.344 ЦК України.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Пінчук Ю.В. надала суду заяву, де просила розглянути справу у їх відсутність, позов підтримують та просили його задовольнити.
Відповідач по справі ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному сайті Кременчуцького районного суду Полтавської області.
Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному сайті Кременчуцького районного суду Полтавської області.
Заяв про розгляд справи за присутност відповідачів або про причини неявки від відповідачів не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України).
Третя особа Центр надання адміністративних послуг сектору з питань державної реєстрації Кременчуцької районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надали суду заяву, де просили розглянути справу за відсутності їх представника, вирішення справи покладаються на розсуд суду.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених у цим Кодексом випадках.
Згідно з частинами 1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Установлено, що в 2002 році між сином позивача ОСОБА_4 та відповідачами по справі ОСОБА_3 , який діяв від імені та інтересах свого сина ОСОБА_2 , був укладений усний договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .
Даний факт підтверджується розпискою від 10.06.2002 року, згідно якої ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 , батьку ОСОБА_2 , в рахунок авансу за погашення боргу в сумі одна тисяча гривень за куплений будинок. Вказана розписка була власноруч написана ОСОБА_3 28.04.2006 року ОСОБА_4 передав грошові кошти в сумі дві тисячі гривень в рахунок остаточної плати за купівлю будинку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується розпискою, власноруч написаною ОСОБА_3 , батьком ОСОБА_5 розпискою, власноруч написаною ОСОБА_3 . Згідно даної розписки, ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання при досягненні його сином ОСОБА_2 вісімнадцятиріччя, письмово оформити договір купівлі продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на ОСОБА_4 .
На підтвердження своїх намірів, ОСОБА_3 передав сину позивача оригінал договору дарування вказаного будинку та технічний паспорт на будинок. Оригінали вказаних документів знаходяться у позивача.
Починаючи з 2002 року, з дня написання першої розписки ОСОБА_3 та передачі йому авансу за проданий будинок, ОСОБА_4 вселився в житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та став в ньому постійно та безперервно проживати.
У 2006 році і сам позивач ОСОБА_1 , також заселилась до вказаного будинку за адресою АДРЕСА_1 до свого сина, де і проживає до нині.
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , свої зобов`язання щодо переоформлення вказаного житлового будинку на ОСОБА_4 не виконали. Неодноразово обіцяли з`явитися і переоформити вказаний будинок, але свої обіцянки не виконали.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого Максимівської сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 25.
Після смерті позивач залишилася проживати в зазначеному будинку, де і проживаю донині. Вказаний факт підтверджується Актом про фактичне проживання гром. ОСОБА_1 з 2006 року по 2018 рік за адресою АДРЕСА_1 . Позивач за власний рахунок здійснювала поточні та капітальні ремонти в ньому, регулярно сплачувала та сплачує комунальні платежі, в тому числі за користування електроенергією, обробляла присадибну земельну ділянку.
За увесь цей час, ні ОСОБА_3 , ні його син ОСОБА_6 , до будинку не навідувались, будинком не цікавились, жодних майнових претензій щодо будинку не висували, вимог щодо нашого виселення не висували.
Таким чином, ОСОБА_4 фактично проживав в вказаному будинку з 2002 року по 2009 рік по день своєї смерті. Позивач ОСОБА_1 , проживає в будинку з 2006 року по даний час 2019 рік.
Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і тому їх задовольняє.
Керуючись ст.ст.13,81,259,263-265 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Центр надання адміністративних послуг сектору з питань державної реєстрації Кременчуцької районної державної адміністрації про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 за набувальною давністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О. О. Колотієвський