Справа № 738/12/19
№ провадження 2/738/99/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi головуючого судді Парфененко О.Я., секретаря судового засідання Зубкович Н.Ф., розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що вона є власником житлового будинку по АДРЕСА_1. Відповідач зареєстрований у будинку, але з 2012 року проживає в АДРЕСА_2. Добровільно відповідач місце реєстрації не змінює. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться по АДРЕСА_1.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше, ніж з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За приписами статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 на підставі Договору дарування від 15 березня 2007 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 вересня 2018 року (а.с. 3, 4).

Відповідно до Акту обстеження від 28 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в будинку в АДРЕСА_1, але за даною адресою не проживає (а.с. 7).

Під час судового розгляду доказів поважності причин непроживання відповідача за зареєстрованим місцем проживання більше одного року, а також доказів про наявність домовленості між позивачем - як власником житла та відповідачем, щодо користування житлом, сторонами не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком, який знаходиться по АДРЕСА_1, так як понад один рік він не проживає у будинку без поважних причин і будь-які домовленості між ним і власником житла - ОСОБА_1 щодо користування цим житлом відсутні та законом не встановлені.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704,80 грн. - у відшкодування судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 9, 150, 156 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 77-82, 263 - 265 ЦПК України -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, фактичне місце проживання АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 грн. у відшкодування судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 березня 2019 року.

Суддя О. Я. Парфененко