Справа № 357/1562/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 міста Біла Церква заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Фастівська сільська рада Білоцерківського району Київської області, Білоцерківська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, мотивуючи її тим, що після смерті її батька ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: вул. Польова, буд. 1, с. Фастівка, Білоцерківський р-н, Київська обл., та земельною ділянкою, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії І-КВ №045116, яке прийняли спадкоємці ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_3, оскільки обидва проживали разом із спадкодавцем на час смерті. Однак спадкоємці не оформили спадкові права та не провели державну реєстрацію права власності на спадщину. 27.11.2014 року помер брат заявниці ОСОБА_3, після смерті якого заявниця успадкувала спадкову масу, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем. У січні 2019 року заявниця звернулась до нотаріуса для оформлення спадкових прав, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки спадщину у встановлений законом строк спадкоємиця не прийняла. Разом з тим, заявниця вказує, що проживала за адресою спадкодавця з 2005 року, оскільки здійснювала догляд за хворим батьком. А тому, для реалізації своїх спадкових прав, заявниця просила суд встановити юридичний факт її проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час смерті останнього за адресою: Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Фастівка, вул. Польова, буд. 1.

Заявниця та її представник в судове засідання не зявились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник заявниці ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримав у повному обсязі.

Заінтересовані особи в судове засідання свого представника не направили, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, причини їх неявки суду невідомі.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Так, судом встановлено, що 11.04.2006 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №039634.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2, залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії І-КВ №045116 та житловий будинок №1 по вулиці Польова в селі Фастівка Білоцерківського району Київської області.

Спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_2 є заявниця та її рідні брати ОСОБА_5, який відмовився від спадщини, та ОСОБА_3О, який прийняв спадщину після батька але не оформив своїх спадкових прав.

14.04.2007 року Білоцерківською районною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу, та заявник прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2

27.11.2014 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №320835, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, що встановлено рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2018 року.

Вищевказаним рішенням встановлено факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сестрою ОСОБА_3, який помер 27.11.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, власником будинку №1 по вулиці Польова в селі Фастівка Білоцерківського району Київської області суду та земельної ділянки площею 5,480 га, яка розташована на території Фастівської сільської ради Білоцерківського району є ОСОБА_2

23.01.2019 року заявниця звернулась до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою для оформлення спадкових прав на майно, яке залишилося після померлого 27 листопада 2014 року ОСОБА_3 та видачі свідоцтв про право на спадщину, однак, отримала відмову нотаріуса, оскільки спадщину у встановлений законом строк спадкоємиця не прийняла, що підтверджується постановою № 104/02-31 від 23.01.2019 року.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 в будинку №1 по вулиці Польова в селі Фастівка Білоцерківського району Київської області, заявнику необхідно для оформлення права на спадщину після смерті її брата, оскільки згідно паспорта заявника, вона зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч.3ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За нормою ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У п. 1.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №-296/5 зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України. Фізична особа може мати декілька місць проживання, у цьому разі місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Зокрема, за положеннями п.3.22 п.3 глави 10 розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Доказом проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, покази свідків та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

На підтвердження факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявниця надала довідку Фастівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 06.02.2019, де значиться, що ОСОБА_1 дійсно фактично проживала без реєстрації разом з братом ОСОБА_3 в с. Фастівка по вулиці Польова, буд 1 до дня його смерті 27.11.2014 року, вказаний факт фактичного проживання останньої без реєстрації не заперечується і державним нотаріусом у постанові від 23.01.2019 року.

Однак, у зазначеній довідці відсутній період, коли заявниця проживала в будинку спадкодавця ОСОБА_3, який помер 27.11.2014 року.

Згідно зі ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому особа проживає, постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

В листі Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено: «Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи».

За ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, № 1382-IV місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Отже, за вищенаведеними нормами закону та розясненнями, постійним місцем проживання особи є те житло, де особа проживає не менше шести місяців на рік. Тобто, для задоволення позову і встановлення заявленого факту вимагається саме постійне проживання із спадкодавцем на день його смерті, а не тимчасове перебування в будинку у спадкодавця .

З заяви вбачається, що заявниця просить суд встановити той факт, що вона постійно проживала в будинку свого брата ОСОБА_3 на день його смерті, проте, як встановлено судом, вона зареєстрована за іншою адресою.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема , про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частина 2 ст. 315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, враховуючи наведені норми закону та розяснення, та враховуючи, що на час відкриття спадщини заявниця має реєстрацію місця проживання, яке відмінне від адреси відкриття спадщини, а наявні в матеріалах справи докази підтвердити тривалість проживання та період проживання ОСОБА_1 без реєстрації у будинку №1 по вулиці Польова в селі Фастівка Білоцерківського району Київської області, не можуть, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55, 60, 63, ЦК України та ст. 39, 235, 241, 294, 296, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_6