ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/33/19 Справа № 204/2217/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків,-

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2016 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2016 року позов ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» загальну суму основного боргу зі сплати кредиту у розмірі 499 312,96 грн., загальну суму основного боргу зі сплати додаткового кредиту у розмірі 11 983,56 грн., збитки у розмірі 16 200 грн., пеню у розмірі 111, 45 грн., 3% річних у розмірі 3 835, 86 грн., штраф у розмірі 47 054, 24 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 423, 93 грн., а загалом 580 922 грн.; вирішено питання про розподіл судових витрат (том 1 а.с. 120-125).

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального й процесуального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову (том 1 а.с. 232-235).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2016 року - скасовано.

У задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Порше Мобіліті» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 6 390, 14 грн. (том 4 а.с. 21-24).

09 листопада 2018 року на адресу Дніпровського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про ухвалення додаткової постанови про стягнення з ТОВ «Порше Мобіліті» на її користь судових витрат за проведення судової економічної експертизи в розмірі 15 228 грн.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалась на те, що в ході розгляду справи по суті 16 січня 2018 року апеляційним судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу, якою за клопотанням представника ОСОБА_1 було призначено судову економічну експертизу по цій справі. Зазначає, що Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України ОСОБА_1 було виставлено рахунок № 428/ДН2018 від 31.01.2018 року за проведення експертизи на суму 15 228,00 грн., яку вона перерахувала 27 лютого 2018 року на рахунок НДЕКЦ МВС України, що підтверджується відповідною квитанцією, яка знаходиться в матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати повязані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Згідно вимог ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК України та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що в ході розгляду справи ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2018 року по даній справі була призначена судова економічна експертиза, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (том 2 а.с. 116-118).

Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України ОСОБА_1 було виставлено рахунок № 428/ДН2018 від 31.01.2018 року за проведення експертизи на суму 15 228,00 грн. (том 2 а.с. 123), проте, матеріали справи не містять належних доказів щодо сплати ОСОБА_1 вказаних витрат.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат за проведення експертизи, у звязку з чим вважає за необхідне у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: