П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року місто Київ

справа № 362/2683/18

провадження №22-ц/824/6955/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Махлай Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Громадська організація Садове товариство «Руслан»

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Громадської організації Садове товариство «Руслан»

та осіб, які приєдналися до апеляційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2019 року, ухвалене у складі судді Корнієнко С.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації Садове товариство «Руслан» третя особа: Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року позивач звернулась до суду першої інстанції з позовом до Громадської організації СТ «Руслан» третя особа: ПрАТ «Київобленерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позову зазначила, що з 2011 року є членом Громадської організації СТ «Руслан». Їй на праві власності належить земельна ділянка та садовий будинок АДРЕСА_1 , на території садового товариства.

Зазначає, що електропостачання її будинку здійснюється садовим товариством з часу вступу її в члени СТ « Руслан ». З 1 жовтня 2017 року відповідачем було відключено її будинок від електропостачання, посилаючись на те, що за наслідками 2016 року у членів СТ «Руслан» обліковується заборгованість по оплаті споживчої електричної енергії у сумі понад 6000 грн., з яких на думку голови правління 5500 грн. є заборгованістю позивача.

У зв`язку з цим, у січні 2018 року позивачем було надіслано до СТ «Руслан» вимогу щодо негайного відновлення електропостачання до садового будинку. Відповідач надав відповідь, а саме витяг з протоколу №1 засідання правління від 20 січня 2018 року, в якому вказується, що електропостачання буде відновлено після сплати боргу у розмірі 5500 грн. та 800 грн. за повторне підключення.

Також посилалась на те, що СТ «Руслан» не попереджало її про припинення електропостачання до її будинку, під час відключення акт не складався та його копія не була їй надана. З огляду на вказані порушення з боку СТ «Руслан», припинення електропостачання до її будинку було здійснено за відсутності підстав, передбачених п.п.34, 35 Правил користування електричною енергією, а отже здійснено з порушенням вимог законодавства. Крім того, Статутом СТ «Руслан» не передбачено жодних підстав для відключення члена товариства від електропостачання.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд першої визнати неправомірними дії Громадської організації СТ «Руслан» по відключенню від електропостачання, належного на праві власності садового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 ; зобов`язати Громадську організацію СТ « Руслан » відновити електропостачання до належного на праві власності садового будинку.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Громадської організації СТ «Руслан» третя особа: ПрАТ «Київобленерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Визнано неправомірними дії Громадської організації СТ «Руслан» по відключенню у вересні 2017 року належного ОСОБА_1 садового будинку АДРЕСА_1 , на території Малосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області від мережі електропостачання.

Зобов`язано СТ «Руслан» відновити електропостачання до належного ОСОБА_1 садового будинку АДРЕСА_1 , на території Малосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення з недотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, посилався на те, що суд ухвалив рішення, яким порушив права і повноваження 112 членів товариства щодо прийнятого на зборах 29 липня 2017 року та підтриманого власними підписами рішення про відключення електропостачання до садового будинку позивача. Таке рішення суду першої інстанції не тільки порушує права членів товариства, а і позбавляє у подальшому вжити заходів щодо порушників споживання електроенергії.

Вважає, що суд не взяв до уваги наданий відзив на позовну заяву, в якому викладені порушення споживання електроенергії позивачем згідно рішень зборів, статуту та розпорядчих документів, які є підставою для відключення електроенергії. Зазначає, що позивачем не здійснювалась своєчасна сплата за споживання електроенергії, незважаючи на фактичне споживання. Крім того, на думку апелянта, суд повністю проігнорував факт порушення позивачем Правил користування електроенергією.

До апеляційної скарги ГО СТ «Руслан» приєдналися ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ..

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зокрема, у відзиві посилається на те, що доводи відповідача щодо наявності заборгованості у позивача за електроенергію, щодо споживання позивачем електроенергії через неопломбований лічильник належними та допустимими доказами не підтверджені, встановлений у позивача індукційний лічильник будь-якого значення для виникнення заборгованості не має. Крім того, посилається на те, що відповідач не довів того, що судом порушені норми процесуального права, що як наслідок призвело до неправильного вирішення справи.

В судове засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, про причини своєї неявки суд не повідомили, подали до суду заяви, в яких просили апеляційну скаргу задовольнити, у зв`язку з чим колегія суддів уважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

В судовому засіданні голова ГО СТ « Руслан » ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 . проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом установлено, що відповідно до договору купівлі-продажу садового будинку від 02 серпня 2011 року позивач є власницею садового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7), дані внесені до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8).

Позивач являється членом Садового товариства «Руслан», ділянка АДРЕСА_1 , про що свідчить членська книжка садівника (а.с.9), з якої також вбачається оплата останньою за електроенергію.

Садове товариство «Руслан» є споживачем електроенергії - юридичною особою (населеним пунктом), що закуповує електроенергію для забезпечення потреб електроустановок всього товариства, зокрема для забезпечення електричною енергією членів садового товариства. Садове товариство «Руслан» не є постачальником електроенергії в розумінні вимог Закону України «Про електроенергетику», а лише розподіляє отриману від ПрАТ «Київобленерго» електричну енергію між членами садового товариства.

8 грудня 2006 року між садовим товариством «Руслан» та ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» укладено договір про постачання електричної енергії № 462 (а.с.123-142).

Комісією СТ «Руслан» було проведено перевірку електричного лічильника в садовому будинку ОСОБА_1 , про що складено Акт № 28 (а.с.73), та виявлені порушення про що зазначено в Протоколі №11 засідання правління СТ «Руслан» від 11 грудня 2016 року (а.с.82).

14 грудня 2016 року, відповідно до розпорядження голови правління СТ «Руслан» про самовільні дії члена СТ ОСОБА_9 , останнього було зобов`язано надати письмове пояснення щодо самовільного проникнення на територію КТП без відома голови правління (а.с.85).

Згідно протоколу № 4 загальних зборів членів-споживачів електроенергії ГО СТ «Руслан», позивача визнано порушницю споживання, обліку та оплати електроенергії (а.с.88-89).

Відповідно до виписки з протоколу №36/9-17 від 18 вересня 2017 року, вирішено відключити електропостачання у будинку АДРЕСА_1 в разі не погашення заборгованості у сумі 5500 грн., що виникла у жовтні-листопаді 2016 року в результаті порушення споживання електроенергії (а.с.98-104).

4 січня 2017 року позивач звернулась до голови СТ «Руслан» з вимогою про відновлення електропостачання в її садовому будинку (а.с.10).

Крім того, судом установлено, що відповідачем не доведено, що заборгованість, яка обліковується у членів СТ «Руслан» за 2016 рік в сумі 5500 грн. виникла саме з вини ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що СТ «Руслан» не є постачальником електричної енергії, між товариством та ОСОБА_1 будь-які договірні відносини щодо надання члену садового товариства послуг на постачання електричної енергії відсутні, обставини щодо наявності заборгованості позивача. через несплату останньою за електроенергію, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального права.

Згідно до положень ст.52 Закону СРСР «Про кооперацію в СРСР» (від 16.10.1989 року), що діяв до 10 липня 2003 року та ч.2 ст.6, ст.16 і ч.3 ст.23 Закону України «Про кооперацію» (від 10.07.2003 року), садівницькі товариства є складовою частиною системи кооперації, виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, виконавчий орган кооперативу здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень, укладає угоди між кооперативом та іншими особами, кооперативу надано право проводити будь-яку господарську діяльність

Положеннями ст.3 Закону України «Про об`єднання громадян» визначено, що громадською організацією є об`єднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів.

Відповідно до п. 1.1. розділу 1 Статуту Громадської організації Садівницького товариства «Руслан» (далі - «Статут», затвердженого протоколом загальних зборів № 1 від 30.06.2001 року, Громадська організація СТ «Руслан є добровільним об`єднанням фізичних осіб.

Згідно з п. 1.6 Статуту, товариство діє на його основі, зміст якого визначається Законом України «Про об`єднання громадян».

Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про електроенергетику» (на далі «Закон»), п. 1.1 Правил користування електричною енергією для населення (на далі «ПКЕЕН») вимоги Закону та ПКЕЕН є обов`язковими для виконання всіма споживачами.

Згідно з положеннями ст.26 Закону, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Як вбачається з положень п.1.2. ПКЕЕН, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, населений пункт - юридична особа-споживач (власник електроустановок населеного пункту або уповноважена власником (співвласниками) експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту), об`єднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту.

Згідно із пунктом 12.3. ПКЕЕН, населений пункт на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту для задоволення куманально-побутових потреб споживачів населеного пункту, для технічних цілей та інших потреб населеного пункту. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується населений пункт відповідно до умов договору.

Положеннями п.12.4. ПКЕЕН встановлено, що закупівля електричної енергії у постачальника за рахунок коштів споживачів населеного пункту, умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту регулюються установчими документами населеного пункту та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту.

Відповідно до положень ст.27 Закону України «Про електроенергетику» порушення правил користування електричною енергією тягне за собою встановлену законодавством України цивільну відповідальність.

Як вбачається з положень п.35 ПКЕЕН, енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії; навмисного пошкодження засобу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; не оплати за встановлення нового засобу обліку відповідно до п.17 або інших платежів згідно з цими Правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини побутового споживача.

Згідно п. 53. ПКЕЕН, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

Це й же пункт Правил передбачає, що у разі відмови побутового споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Відповідно до п.27 ПКЕЕН, у разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені п.20 цих Правил, електропостачальник на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії.

Таким чином відключення від електропостачання через наявність боргу може здійснюватися виключно енергопостачальник та в порядку, визначеному Правилами

Відповідно до договору про постачання електричної енергії № 462 відключення від електроенергії можливе лише за погодженням із ЗАТ АЕС «Київобленерго».

Так, пунктом 8.1.4 договору № 462 визначено, що відключення (крім аварійних) електроустановок споживачів, які беруть участь у передачі електроенергії субспоживачам здійснюється споживачем лише за погодженням з постачальником.

Пунктом 8.1.6 цього договору передбачено, що у разі заборгованості субспоживача за електричну енергію на вимогу постачальника, споживач відключає електроустановки цього споживача у терміни, які доводяться споживачеві постачальником відповідним розпорядженням, або після складання відповідного акта.

Однак відповідач ГО СТ «Руслан», всупереч вказаних вище Правил та умов договору про постачання електричної енергії № 462 від 8 грудня 2006 року, самовільно, без погодження з енергопостачальником, від`єнав будинок позивача від електропостачання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відключення будинку позивача від електропостачання відбулося з порушенням Правил користування електричною енергією для населення.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позовні вимоги ОСОБА_1 не можуть бути задоволені, оскільки остання не ставить питання про визнання незаконним рішення загальних зборів членів товариства від 29 липня 2017 року, на яких було прийнято рішення про відключення електропостачання у будинку позивача в разі не погашення заборгованості в сумі 5500 грн., що виникла у жовтні-листопаді 2016 року в результаті порушення споживання електроенергії, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Саме позивачу належить право обирати спосіб захисту, який має бути ефективним та не суперечити загальним засадам цивільного судочинства.

Суд першої інстанції, встановивши, що відключення будинку позивача відбулося з порушенням Правил користування електричною енергією для населення, які є обов`язковими для виконання усіма побутовими споживачами та енергопостачальниками незалежно від форм власності, в тому числі і для садових товариств, - дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з метою відновлення порушеного права позивача.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду по суті вирішення позову та не дають підстав уважати, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з`ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Громадської організації Садове товариство «Руслан» та осіб, які приєдналися до апеляційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , - залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 28 листопада 2019 року

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Махлай

А.М. Стрижеус