2/465/178/19
РІШЕННЯ

Іменем України

ЗАОЧНЕ

25.11.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовної заяви позивачка посилається на те, що 12 травня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою - АДРЕСА_1 . Згідно п. 13 договору купівлі-продажу від 12 травня 2017 року у відчужуваному житловому будинку були зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 . Згідно п. 14 договору купівлі-продажу від 12 травня 2017 року ОСОБА_4 зобов`язувався зняти до 01 липня 2017 року з реєстраційного обліку місця проживання усіх зареєстрованих осіб в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . На даний момент, в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . залишається зареєстрованим ОСОБА_2 , що підтверджується даними будинкової книги та Довідки з місця проживання виданої ЛКП «Затишне». ОСОБА_2 був зареєстрований у будинку попереднім власником, а після переходу права власності на будинок до позивачки ОСОБА_3 втратив право користування житловим приміщенням, тому підлягає до зняття з реєстраційного обліку.

Ухвалою від 02 березня 2018 року відкрито провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Ухвалою від 25 листопада 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням вирішено слухати в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 12 травня 2017 року ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купила житловий будинок АДРЕСА_1 .

У п. 13 вищевказаного договору зазаначено, що згідно довідки, виданої ЛКП "Затишне" відділу житлового господарства Франківської районної адміністрації Львівської міської ради (код за ) від 10 травня 2017 року за № 978, у відчужуваному житловому будинку зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 14 вищевказаного договору, продавець зобов`язувався зняти з реєстраційного обліку усіх зареєстрованих осіб.

Крім того, згідно з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 86923540 від 12 травня 2017 року житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки Форми № 2, виданої 13 липня 2017 року та 21 жовтня 2019 року ЛКП «Затишне», в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 . Власником будинку є ОСОБА_3 .

Таким чином, судом встановлено, що відповідач в спірному будинку не проживає, був в ньому зареєстрований попереднім власником, однак не знявся з реєстрації під час відчуження вищевказаного будинку попереднім власником.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання.

З огляду на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 12 травня 2017 року у попереднього власника будинку ОСОБА_4 припинилося право власності на будинок по АДРЕСА_1 внаслідок його продажу на користь позивачки, припинилося і право користування цією квартирою членом його сім`ї ОСОБА_2 , яке є похідним від прав колишнього власника ОСОБА_4 .

Таким чином, суд доходить до висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, і з припиненням права власності особи, втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України визначений у постанові від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 89, 258, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 704(сімсот чотири ) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 25 листопада 2019 року.

Сторони у справі:

позивач: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Г.П. Мигаль