Дата документу 19.03.2019 Справа № 320/7618/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/7618/18 Провадження №22-ц/807/875/19
Головуючий в 1-й інстанції Юрлагіна Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
СекретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» ОСОБА_5 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької областівід 19 листопада 2018 року, постановлену в м. Мелітополь (повний текст ухвали складено 23.11.2018 року) у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_5 на дії державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року до Мелітопольського міськрайонного суду надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_5, в якій заявник просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6 по виконавчому провадженню № 48125009 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.08.2018 року, а також скасувати вказану постанову. Скарга обґрунтована тим, що ухвалено рішення у цивільній справі № 320/3710/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 25.09.2013 року на підставі вищезазначеного рішення АТ «РОДОВІД БАНК» отримав виконавчий лист про стягнення заборгованості. АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження. 31.08.2018 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.08.2018 року по ВП № 48125009, яка винесена головним державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу є те, що у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, воно не розшукано протягом року. Вказану постанову заявник вважає незаконною, оскільки, на його думку, головним державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6 не здійснено всіх необхідних дій для виконання рішення суду, зокрема не було подано подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, а також не було вчинено інших дій, передбачених законом, не здійснено перевірку майнового стану у строки та у періодичності, встановлені Законом України «Про виконавче провадження». Дій, які б сприяли ефективному та своєчасному здійсненню заходів примусового виконання рішення в повному об'ємі державним виконавцем, на переконання заявника, не здійснено.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2018 року у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_5 на дії державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6, відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» ОСОБА_5, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги скарги в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що Головний державний Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_8 не було здійснено всіх необхідних дій для виконання рішення суду, зокрема не було подано подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, а також не було вчинено інших дій, передбачених законом, не здійснено перевірку майнового стану у строки та періодичності, встановлені Законом України «про виконавче провадження».

Відповідно до заперечень на апеляційну скаргу, головний державний Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій областізазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, зясовано їх правову природу та як наслідок зроблено правильний висновок про відмову у задоволенні вимог скарги, а апеляційна скарга зводиться до переоцінки досліджених доказів та не містить нормативно-правового обґрунтування.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.08.2018 року постановою державного виконавця виконавчий лист №320/3710/13-ц від 25.09.2013 року повернуто стягувачу - ПАТ «РодовідБанк» відповідно до вимог п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.54).

З вказаної постанови вбачається, що за боржником зареєстровано право власності на частину квартири АДРЕСА_1. Згідно відповіді Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради за даною адресою зареєстроване місце проживання ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради №34/17 від 22.02.2018 року відділу ДВС відмовлено у наданні дозволу на вчинення примусової реалізації вищезазначеного нерухомого майна. Транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції дійшов висновку, що державним виконавцем здійснено усі необхідні виконавчі дії та встановлено, що у боржника відсутнє будь-яке інше майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості, а транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку, що відповідно до норм закону, є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу.

З вказаними висновками суду першої інстанції, погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За вимогами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону).

Згідно з п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Доводи зазначені в апеляційній скарзі були предметом дослідження й оцінки судом попередньої інстанції по суті вирішення спору, тому вони зводяться до переоцінки доказів.

Так, звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла є правом державного виконавця, яке він може використати у випадку перешкоджання боржника у вході до його помешкання. Як вірно зазначив суд першої інстанції, державний виконавець оглянув помешкання боржника, оскільки той не перешкоджав виконавцю в огляді про що було складено акт.

Доводи апеляційної скарги, щодо не вчинення інших виконавчих дій не носять конкретний характер і не вказують на порушення законодавства про виконавче провадження.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Постановляючи ухвалу у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької областівід 19 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 20 березня 2019 року.

Судді: С. В. Кухар

ОСОБА_2

ОСОБА_3