ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/549/17
Провадження № 22-ц/4820/699/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

розглянув в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/549/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2018 року (суддя Швець О.Д.) про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 07 листопада 2016 року, в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, спричиненою поширенням недостовірної інформації відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 15000 грн.

В лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2016 року в частині стягнення з нього судового збору за нововиявленими обставинами, посилаючись на положення ст.ст. 8, 9, 19, 22, 55, 58 Конституції України, п.17 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ст.ст. 361, 363, 364-1, 365 ЦПК України.

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 21 квітня 2016 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку та вказує, що ця ухвала постановлена з порушенням судом норм матеріального та процесуального права і підлягає до скасування. Апеляційна скарга мотивована тим, що суддя Швець О.Д. перебуває із заявником у довготривалих неприязних стосунках, тому вважає, що суд першої інстанції у складі судді Швець О.Д. не мав права розглядати його заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала суду, на думку апелянта, підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Учасники процесу до суду не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України справа підлягає розгляду у їх відсутність.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення суду в частині судового збору за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказані заявником обставини не є нововиявленими, є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала сулу, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрало законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення уданій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 2 п. 3, в п. 4, 5 постанови №4 від 30.12.2012 року «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при перегляді рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (далі по тексту - постанова Пленуму) необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення, заявник просить скасувати рішення Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 21 квітня 2016 року в частині стягнення з нього на користь держави судового збору в сумі 15000 грн., посилаючись на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду (рішення від 3.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п. 40).

Проаналізувавши зазначені обставини у справі у їх сукупності та приймаючи до уваги вищенаведені роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вказані ОСОБА_4 в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами обставини не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України. А ці доводи заявника є обґрунтуванням його незгоди із судовим рішенням в частині стягнення з нього судового збору, що набрало законної сили.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції у складі судді Швець О.Д. не мав права розглядати його заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки суддя Швець О.Д. перебуває із заявником у довготривалих неприязних стосунках спростовуються матеріалами справи, зокрема ухвалою Кам'янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2017 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Швець О.Д. за відсутності передбачених законом підстав (а.с. 72 том 2). В той же час, апеляційним судом не встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції були підстави для заявлення суддею самовідводу.

Ухвала суду ґрунтується на матеріалах справи, встановлених обставинах та відповідає вимогам закону, з огляду на що є законною і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак в частині відмови у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 березня 2019 року.

Судді: (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. Пєнта

(підпис) О.І.Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду А.П. Корніюк