Справа № 172/72/19
Провадження № 2/172/147/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Битяка І.Г.

за участі секретаря судового засідання Глушко О.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі. Позовні вимоги мотивував тим, що з 01 грудня 2011 року вона прийнята на посаду оператора з введення даних в ЕОМ інформаційно-аналітичного відділу КЗ «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» в порядку переведення з Васильківської ЦРЛ.

13.04.2018 року її переведено на посаду оператора компютерного набору бухгалтерії.

26.12.2018 року вона звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку зі скороченням штату. З наказом про звільнення ознайомлена не була, письмово про звільнення не попереджалася, лише в листопаді 2018 року усно була попереджена про скорочення займаної посади.

У звязку з тим, що вона має медичну освіту та в лікарні були в наявності вакантні посади сестри медичної загальної практики сімейної медицини, сестри медичної поліклініки вона 22.12.2018 року звернулася із заявою про надання відповідної посади, однак їй було запропоновано посаду медичної сестри загальної практики сімейної медицини Павлівської амбулаторії ЗПСМ.

На дану пропозицію вона не погодилася, оскільки вона проживає в сел. Васильківка, а транспортне сполучення між вказаними населеними пунктами взагалі відсутнє.

Вважає своє звільнення із займаної посади незаконним, оскільки вона не була попереджена про скорочення посади у встановлений двомісячний строк, а також їй не пропонувалося переведення на іншу посаду в лікарні.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Пояснила, що не заперечувала проти переведення на тимчасово вакантні посади медичної сестри, які були наявні у Васильківській АЗПСМ № 1, але їй таку посаду не запропонували.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечував, надавши відзив на позовну заяву. Вказує, що у звязку з реорганізацією КЗ «Васильківський центр ПМСД» в КНП «Васильківський центр ПМСД» відбулось скорочення посад зайвого персоналу, в тому числі і посади оператора компютерного набору бухгалтерії підприємства, яку займала ОСОБА_1, про що останню було попереджено 26.10.2018 року. Оскільки в інших підрозділах підприємства була відсутня вакантна посада оператора компютерного набору, то під час попередження про звільнення ОСОБА_1 не пропонувалась інша робота. На підставі заяв позивачки від 22.12.2018 та 27.12.2018 року останній було запропоновано посаду сестри медичної, з урахуванням її кваліфікації та досвіду роботи, в Павлівській амбулаторії ЗПСМ, від якої ОСОБА_1 відмовилась. Вважає, що звільнення позивачки відбулося з повним дотриманням всіх вимог чинного законодавства України, роботодавець не повинен пропонувати працівнику всі вакантні місця на час звільнення, а лише одне на свій вибір.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він обіймає посаду заступника головного лікаря КНП «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Васильківської районної ради. Під час реорганізації медичного закладу здійснювалось скорочення штатів з метою оптимізації бюджетних витрат. Посада позивачки була скорочена про що вона була повідомлена. На час звільнення її з посади у Васильківській амбулаторії загальної практики сімейної медицини були вакантна посада медичної сестри та 3 тимчасово вакантні посади медичної сестри у звязку з перебуванням працівників у відпустках по догляду за дитиною. Ці посади позивачці не пропонувались. Їй запропоновано посаду у Павлівській АЗПСМ за вказівкою головного лікаря.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона працює на посаді інспектора з кадрів КНП «Васильківський центр ПМСД» Васильківської районної ради. У звязку з оптимізацією бюджетних витрат керівництвом закладу прийнято рішення про скорочення зайвого персоналу. В тому числі скорочено посаду позивачки. На час звільнення позивачки з роботи було 4 вакантних посади медичної сестри у Васильківській АЗПСМ № 1 з яких одна основна та три тимчасово вакантні через перебування працівників у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та декретній відпустці. Зазначені посади ОСОБА_1 не пропонувались, а була запропонована вакантна посада медичної сестри Павлівської АЗПСМ за вказівкою головного лікаря. Так як позивачка відмовилась, то її було звільнено з роботи.

Заслухавши сторони, свідків та вивчивши матеріали справи суд встановив таке.

1 грудня 2011 року ОСОБА_1 призначена на посаду оператора з введення даних в ЕОМ інформаційно-аналітичного відділу КЗ «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» в порядку переведення з Васильківської ЦРЛ на підставі наказу № 2-к від 01.12.2011 року.

11 вересня 2018 року Комунальний заклад «Васильківський центр ПМСД» перейменовано в Комунальне некомерційне підприємство «Васильківський центр ПМСД» у звязку з реорганізацією.

Відповідно до наказу від 26 жовтня 2018 року виданого КНП «Васильківський центр ПМСД» з 26 грудня 2018 року скорочено чисельність посад, в тому числі 1,0 посаду оператора компютерного набору бухгалтерії. З наказом про скорочення ОСОБА_1 ознайомлена про що свідчить власноручний напис, виконання якого підтверджено позивачкою.

Письмове попередження ОСОБА_1 про її скорочення останньою не підписано, про що 26 жовтня 2018 року складено відповідний акт.

22 грудня 2018 року позивачка надала роботодавцю заяву про згоду на переведення на іншу роботу на підприємстві на посаду медичної сестри на вакантне місце або на тимчасово вільне місце у звязку з декретною відпусткою працівника та надала документи про відповідну освіту.

На вказану заяву роботодавцем позивачці запропоновано переведення на вакантну посаду медичної сестри Павлівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини з місцем знаходження у с. Павлівка Васильківського району.

На вказану пропозицію позивачка не погодилась у звязку з віддаленістю роботи від місця проживання та відсутністю транспортного сполучення між населеними пунктами.

26 грудня 2018 року позивачка звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку зі скороченням штату.

Станом на час звільнення позивачки відповідно до звіту про наявність вакантних посад у Васильківському центрі первинної медико-санітарної допомоги від 24.01.2019 року у Васильківській амбулаторії загальної практики сімейної медицини наявні 4,5 вакантних посад медичної сестри, в тому числі тимчасово вакантні у звязку з перебуванням основного працівника в декретній відпустці 3 посади та 0,5 за сумісництвом. Станом на час розгляду справи у вказаній амбулаторії продовжують бути тимчасово вакантними три посади медичної сестри загальної практики сімейна медицина.

Однак, позивачці під час звільнення не було запропоновано обійняти одну з вказаних посад, не зважаючи на її згоду.

За правилами ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоровя. У звязку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, серед іншого й змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з вказаних підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року розглядаючи трудові спори, повязані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобовязані зясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Оскільки у роботодавця на момент звільнення ОСОБА_1 була можливість переведення її на іншу роботу, при чому вакантні посади існують й досі, але керівництвом закладу не було запропоновано таке переведення, то суд вважає, що звільнення позивача здійснене з грубим порушенням вимог ст. 40 КЗпП України, а тому позов підлягає задоволенню.

При цьому суд вважає необґрунтованими твердження представника відповідача про недостатність кваліфікації позивачки для роботи медичною сестрою у Васильківській АЗПСМ так як посади медичної сестри у цій амбулаторії та Павлівській амбулаторії є рівнозначними, такими, що не потребують більшого чи меншого рівня кваліфікації або досвіду.

Також суд не погоджується з доводами представника відповідача про достатність однієї пропозиції іншої посади працівнику без врахування його побажань, так як це надає роботодавцю можливість свавільно, умисно пропонувати працівнику завідомо невигідну роботу з метою спонукання того відмовитись від переводу та отримання формального приводу для розірвання трудового договору без згоди працівника. Зазначена позиція значно звужує гарантовані чинним законодавством України права і свободи працівника порівняно з роботодавцем. При цьому посилання представника відповідача на положення науково-практичного коментарю до КЗпП України не можуть бути враховані так як не є нормативно-правовим чи іншим документом, яким суд зобовязаний керуватись під час розгляду та вирішення справ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43 КЗпП України, 12, 13, 81, 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» про поновлення на роботі - задовольнити.

2. Поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді оператора компютерного набору бухгалтерії Комунального некомерційного підприємства «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Васильківської районної ради Дніпропетровської області.

3. Допустити негайне виконання рішення суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

4. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Васильківської районної ради Дніпропетровської області на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21.03.2019 року.

Суддя І.Г. Битяк