Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі
головуючого судді Краснопольської Л.П.
при секретарі судового засідання Владовій В.В
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агро-Прім» про стягнення орендної плати за договором оренди землі
В С Т А Н О В И В:
Відповідач не виконував умов договору, не надав допомоги на поховання сина, який також був орендодавцем своєї земельної ділянки і уклав договір оренди земельної ділянки з відповідачем, тому протягом липня-грудня місяця 2015 року він разом із членами своєї сімї у письмовій формі, двічі звертався до Надлацького відділу ТОВ «Агро-Прім» про неможливість поновлення договору оренди землі від 16.11.2010 року. 15 січня 2016 року, 21 квітня 2016 із членами своєї сімї він знов звернуся до відповідача з черговим повідомленням про те, що він не має намір поновлювати договір оренди земельної ділянки, та попереджав відповідача про намір самостійно обробляти земельну ділянку, з розясненням що будь які господарські роботи на його земельній ділянці після закінчення договору оренди земельної ділянки будуть розцінюватись ним як самовільне захоплення. Не зважаючи на його заяви, відповідач продовжував обробляти земельну ділянку, посіявши та зібравши урожай у 2016 році, також відповідач орендну плату не сплатив, мотивуючи своє рішення тим, що він відмовився поновлювати договір оренди земельної ділянки. Невиконання відповідачем умов договору стало підставою для звернення до суду.
Позивач та його представник в судове засідання не зявились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі просили їх задовольнити, а також надійшло клопотання про долучення розрахунків судових витрат в даному провадженні.
Представник ТОВ «Агро-Прім» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України, зворотнє поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою про отримання документів відповідачем. Відзив від відповідача не надійшов.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. При цьому, судом було вжито всіх необхідних умов та заходів, передбачених ЦПК для реалізації сторонами своїх прав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності, а тому суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав:
Судом встановлено, що предметом спору в даному провадженні є правовідносини пов'язані з орендою землі, які регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також укладеним між сторонами договором оренди землі.
Згідно ст.ст. 1,10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ч. 1 ст. 4 ЦПК України, вказує на те, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного стану. Право на захист цивільних прав інтересів визначено у ст. 15 УК України, згідно якої, підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом перелічено у ст. 16 ЦК України, крім того, ст. 5 ЦПК України встановлює способи захисту. Статтею 129 Конституції України регламентовано, що одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» .
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендодавцями землі відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендарями землі відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Право оренди земельної ділянки, відповідно до приписів ч. 5 ст. 6 Закону, підлягає державній реєстрації.
Стаття 13 Закону вказує, що Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ст. 17 вказаного Закону обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
Згідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
За змістом ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата є однією з істотних умов договору оренди землі.
Законодавець не розкриває поняття терміну «систематична» щодо кількісних та якісних характеристик, що вказує на недостатню правову визначеність для субєктів правовідносин, на яких поширюється зазначена норма матеріального права.
За змістом ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
Абзацом 5 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» встановлюється право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно з ч. 1 ст. 526 та ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 619 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (належне)виконання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Дослідивши матеріали справи, встановлено, що ОСОБА_1 належить право власності на земельну ділянку згідно Державного акту серії ЯИ №762003 від 18 травня 2010 року, площею 1,6218 га, яка розташована на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області.
Між позивачем і відповідачем 18 вересня 2010 року було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, яким підтверджується наявність прав та обовязків сторін даного договору.
За умовами вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району. Площа земельної ділянки 1,6218 га. Нормативно грошова оцінка землі 64 374грн. Строк дії договору 5 років.
Відповідно до п. 9 вказаного договору відповідач зобовязувався вносити орендну плату у розмірі 703,80 грн., не менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виходячи із нормативно грошової оцінки вартості земельної ділянки на момент укладання договору оренди у сумі 23 460 грн. Відповідно до нормативно-грошової оцінки вартості земельної ділянки на момент виконання договору вартість земельної ділянки 64 374 грн.
Однак, всупереч вимогам законодавства, відповідач не перерахував орендну плату станом на 2016 рік, яка повинна становити 1931 грн. у звязку із збільшенням нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Пунктом 14 Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення.
Відповідно до п. 28 Договору, серед іншого, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно заяв ОСОБА_1 від 15.01.2016 року, 19.04.2016 року, 21.04.2016 року, 13.07.2016 року, адресованих ТОВ «Агро-Прім» вбачається, що позивач попереджував про неможливість поновлення дії договору від 18.05.2010 року.
Відповідно до довідки, виданої Надлацькою сільською радою №389 від 23.02.2018 року підтверджується, що позивачем не сплачувався земельний податок за період 2016 року, земельна ділянка протягом 2016 року використовувалась орендарем ТОВ «Агро-Прім».
Згідно листа Головного управління ДФС у Кіровоградській області ТОВ «Агро-Прім» у 2016 році використовувало орендовані земельні ділянки на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, загальна площа яких становила 1 030 га, куди входила і земельна ділянка позивача.
Відповідно до п. 39 Договору, дослідженого судом, який кореспондується із положеннями статті 611 ЦК України, за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору.
У даній справі позивач стверджує про те, що відповідач, як орендар, систематично належним чином не сплачував орендну плату, що, згідно відповідних положень спірного договору та норм законодавства. Таку поведінку відповідача суд визнає недобросовісною, яка суперечить умовам укладеного між сторонами вищевказаного договору оренди землі.
Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України,відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Судом достовірно встановлено, що відповідач всупереч вимогам законодавства та укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки не перерахував орендну плату за 2016 рік, так згідно розрахунку позивача та умов договору відповідач заборгував позивачу орендну плату, яка становить 1 931 грн.
Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі.
Ч. 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги доведені, є таким, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Агро-Прім» на його користь орендної плати за 2016 рік в розмірі 1931 грн. підлягають задоволенню, крім того, суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, так як представником позивача було заявлено відповідне клопотання та судовий збір.
На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано суду довіреність, акт виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги, вартість складання позовної заяви - 800 грн., три запити- на загальну суму 450 грн., участь у двох засіданнях по 700 грн., на суму 1400 грн., квитанцію про сплату судового збору в сумі 704.80коп, а всього, на загальну суму 3 354 грн. ( три тисячі триста пятдесят чотири) 80 коп.
За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказах суд приходить до переконання, що заявником в силу вимог ст.137 ЦПК України доведено судом понесення позивачем витрат на правову допомогу, розмір яких суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що обєктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.
Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, сплачений ним при подачі позову судовий збір.
Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про оренду землі» ст.ст. 14-16, 247-263, 526, 530, 619, 792 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 11, 12, 13, 14, 15, 16 77, 78, 128, 137, 141, 211, 247, 280, 287, 260,263 ЦПК України, ст. 6 Конвенції, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Агро-Прім» про стягнення орендної плати за договором оренди задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ТОВ «Агро-Прім на користь ОСОБА_1, орендну плату за 2016 рік в розмірі 1931 (тисячу девятсот тридцять один) грн.
Стягнути з ТОВ «Агро-Прім на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2 650 (дві тисячі шістсот пятдесят) грн., та судовий збір в сумі 704 гривні 80 коп. на загальну суму 3 354 ( три тисячі триста пятдесят чотири) 80 коп.
Роз'яснити відповідачу, що у відповідності до ст. 287 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його прошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено через Новоархангельський районний суд до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Копію даного рішення направити учасникам справи.

Ідентифікаційні дані учасників:

ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

ТОВ «Агро-Прім», місце знаходження: вул. К.Маркса,1,(Велігіна,46) с. Кіровка Маловисківський район, Кіровоградська область,.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно

Суддя Краснопольська Л.П.