Провадження № 2/234/798/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Чернобай А.О.,

при секретарі Вербовецька Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 234/19244/18 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Селидівської ЦОК Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

06.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Селидівської ЦОК Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач є власником домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Центральна, буд. 24 с. Запоріжжя, покровський район, Донецька область. У 2013 році Селидівським РЕМ були проведені роботи згідно розпорядження Селидівського РЕМ № 533 від 21.10.2012 року та оформлені технічні документи: акт технічної перевірки розрахункових засобів обліку; акт про опломбування та здачі пломб і засобів обліку АСЕ 3000 Р-6 на збереження, які є доказом наявності в нього напруги 380 вольт, ввідний автоматичний вимикач номіналом 25 А. Копії цієї технічної характеристики його електромережі були надані до Селидівського ЦОК для оформлення договору. Але, в 2013 році Селидівський ЦОК змушував позивача підписати типовий договір на користування електричною енергією, у якому занижена величина дозволеної до використання потужності та вказано про встановлення ввідного автоматичного вимикача номіналом 16А. Позивач відмовився підписувати договір та показав технічну документацію. Попросив заповнити пункти 7 та 8 з урахуванням того, що у нього встановлені тарифазні двигуни потужністю 7,5 кВт. У 2014 році працівники Селидівського ЦОК принесли позивачу додому типовий договір на користування електричною енергією та змушували його підписати, погрожуючи відключити електричну енергію в зимовий період. Тому позивач був вимушений підписати цей договір № 285206027 від 11.01.2014 року. Представники відповідача вимагали технічні умови на потужності, які були встановлені у 1985 році батьком позивача ОСОБА_3 і якими він володіє як спадкоємець або радили оформити новий договір з новими технічними умовами, сплативши за уже фактично існуючу і ціле направлено занижену у договорі величину дозволеної до використання потужності по 2000 грн. за кожен кіловат електричної енергії. Згідно п. 25 договору за місяць до кінця терміну дії чинного договору позивачем була направлена до відповідача заява від 02.12.2017 року, звернення та акт-претензія. Відповіді на ці звернення позивач не отримав. За захистом своїх прав позивач звернувся до департаменту електроенергетичного комплексу Міненерговугілля України. 16.04.2018 року представником департаменту електроенергетичного комплексу Міненерговугілля прибув на його обістя. Ознайомився з документацією, електроустановками, які були з 1985 року, мережею електропостачання, лічильником електроенергії. 27.04.2018 року позивач отримав відповідь, в якій було зазначено, що під час укладання договору про користування електричною енергією від 11.01.2014 року, зазначена в ньому величина дозволеної до використання потужності мала бути зазначена з урахуванням вимог пункту 4 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року. З метою врегулювання проблемного питання департаментом було рекомендовано відповідачу привести умови договору у відповідність до фактичної схеми електропостачання помешкання, а також зазначену в ньому величину дозволеної до використання потужності визначити згідно з вимогами пункту 4 ПКЕЕН за технічними характеристиками споживача, а саме: 380В, 25 А. Враховуючи те, що відповідач відмовляється виправити свою помилку при визнанні фактичної існуючої у 1985 року величину потужності у договорі № 285206027 А від 11.01.2014 року та не вносить зміни до договору відповідно до існуючої величини потужності згідно технічних характеристик його електромережі, як зазначено у п. 4 ПКЕЕН, а саме: напруга 380 вольт, ввідний автоматичний вимикач номіналом 25А. Тим самим відповідач не виконує рекомендації Держенергонагляду та Міненерго України та загрожує відключенням від електропостачання в зимовий період, змушуючи позивача підписати Типовий договір, який не відповідає технічним характеристикам електромережі позивача.

Просить визнати протиправною дію Селидівського ЦОК АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» щодо неправильного запису про недостовірно визначену величину потужності дозволеної до використання у договорі № НОМЕР_2 від 11.01.2014 року та зобов'язати Селидівський ЦОК «ДТЕК Донецькі електромережі» внести зміни у договір № НОМЕР_2 від 11.01.2014 року про користування електричною енергією, а саме: в пункті 4 договору записати «струм 25А», потужність розрахувати за технічною характеристикою електромережі 380 В, 25А відповідно до пункту 4 ПКЕЕН та внести її значення у пункт 1 договору замість 2 кВт.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» є юридичною особою. На підприємство покладені завдання здійснювати постачання електроенергії населенню та контролювати оплату за її використання. Споживач зобов'язаний здійснювати плату за спожиту електричну енергію, а постачальник безперебійно її відпускати. Між АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та ОСОБА_1 виникли цивільні правовідносини, які підтверджуються конкретними обставинами. А саме: з боку відповідача - це постачання електроенергії та контроль її споживання шляхом зняття показів приладу обліку на об'єкт позивача, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, а з боку позивача - це, зокрема, споживання електроенергії, оплата спожитої електричної енергії. За даною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 та відкрито договір на постачання електричної енергії № 285206027 А від 11.01.2014 року, документи підписано сторонами без зауважень.

Згідно п. 1, п. 4 договору вказана потужність 2кВт, встановлено запобіжні автомати на напругу 380 та струм 25 А. Визначення обсягів спожитої електричної енергії здійснюється засобом обліку типу АСЕ3000, заводський № НОМЕР_1, який встановлено на фасаді житлового будинку 21.01.2013 року. З 21.10.2014 року по особовому рахунку № НОМЕР_2 застосовуються тариф за двозонними тарифами, диференційованими за періодами часу-день/ніч.

Відповідно до п. 42 ПКЕЕН, побутовий споживач електричної енергії зобов'язаний узгоджувати з електропостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Відповідно до п. 4 ПКЕЕН, загальна потужність не може бути вищою за потужність, передбачену проектом об'єкта побутового споживача та технічними характеристиками зовнішніх електричних мереж об'єкта побутового споживача.

В договорі про користування електричною енергією для населення має бути зазначено перелік електроустановок, якими обладнано об'єкт споживача, а також встановлена відповідна величина електричної потужності та категорії надійності струмоприймачів. За наявності таких документів, слід звернутися до енергопостачальної компанії, щодо необхідності внесення змін до договору про користування електричною енергією.

Позивачу надавалися відповіді на його звернення, у яких чітко зазначено, за яких причин позивачу було відмовлено у зміні потужності, оформленні тарифу (електрообігрів) та вказано необхідний пакет документів, які позивач не надав і на теперішній час.

Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити у позові з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши надані сторонами докази, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правиламикористування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ від 26.07.1999 р. № 1357 і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року за № 1416.

Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Взаємовідносини між громадянами (споживачами) та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ від 26.07.1999 р. № 1357 з подальшими змінами (надалі - Правила), (які діяли на час укладання договору).

Згідно п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року (надалі Правила) Споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.

Згідно п. 4 Правил у договорі обов'язково зазначається величина потужності, яка визначається виходячи з потужності наявних у побутового споживача струмоприймачів. При цьому загальна потужність не може бути вищою за потужність, передбачену проектом об'єкта побутового споживача та/або технічними характеристиками зовнішніх електричних мереж об'єкта побутового споживача.

Побутовий споживач може внести пропозиції щодо зміни зазначеної у договорі величини електричної потужності. У разі відмови енергопостачальник надає побутовому споживачеві обгрунтовану письмову відповідь.

У разі приєднання електроустановки побутового споживача до електричної мережі за трифазною схемою живлення потужність об'єкта побутового споживача має бути розподілена пропорційно за кожною фазою відповідно до проектних рішень.

Згідно п. 37 Правил енергопостачальник має право, зокрема, встановлювати технічні засоби, які обмежують постачання електричної енергії побутовому споживачу у межах, передбачених договором.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7 - 8)

Згідно акту технічної перевірки розрахункових засобів обліку до 1 кВ від 21.10.2013 року встановлено ввідний автоматичний вимикач номіналом 25А. (а.с. 14-15)

Відповідно до акту технічної перевірки розрахункових засобів обліку до 1 кВ, акту про пломбування та здачі пломб і засобів обліку на збереження № 00711110 від 21.10.2013 року, встановлений засіб обліку працездатний, схема підключення: трифазного - пряма, придатний до розрахунків, покази Т1 - 000000, Т2- 000000, ВА - 25А. (а.с. 14 - 16)

Зазначені документи підписані сторонами без зауважень.

11.01.2014 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було укладено договір № 285216027 «А» (надалі - договір) про користування електричною енергією. (а.с. 18 - 21, 38 - 39)

На підставі договору про користування електричною енергією № 285206027 «А» електропостачання помешкання за адресою: АДРЕСА_1, здійснюється за трифазною схемою із зазначеною в ньому величиною дозволеної до використання потужності 2 кВ та ввідним автоматичним вимикачем 16 А.

Згідно п. 6 договору тип, номер трифазного приладу обліку, дата повірки : 120 0526 452, АСЕ 3000, Р-6.

Позивач звертався до відповідача з заявою, згідно якої просив зазначити достовірну потужність електроустановок споживача у договорі № 285216027 «А» про користування електричною енергією та на підставі п. 29 договору внести зміни до договору (а.с. 10)

Також позивач направляв відповідачу акт - претензію, згідно якої просив у договорі № 285216027 «А» про користування електричною енергією зазначити достовірну потужність електроустановок споживача - 15 кВт, а не 2 кВт (а.с. 11)

Відповідачем були розглянуті звернення позивача та надані відповіді на його звернення, у яких зазначено за яких причин було відмовлено у зміні потужності (а.с. 40 - 48)

Згідно листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 32.4 - вих./561-18 від 27.04.2018 року під час укладання договору про користування електричною енергією 11.01.2014 року зазначена в ньому величина дозволеної до використання потужності мала бути визначена з урахуванням вимог п. 4 ПКЕЕН, за технічними характеристиками електромережі споживача, чого в даному випадку зроблено не було.

З метою врегулювання проблемного питання Департамент енергетичного комплексу Міненерговугілля рекомендує ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» привести умови Договору у відповідність до фактичної схеми електропостачання помешкання, а також зазначену у ньому величину дозволеної до використання потужності визначити згідно з вимогами п. 4 ПКЕЕН.

У разі не вирішення спірних питань щодо умов укладення договору про користування електричною енергією, спірні питання між споживачем електричної енергії та енергопостачальником мають вирішуватися в установленому законодавством порядку в суді. (а.с. 12-13)

В силу ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, за змістом даної норми за відсутності згоди (домовленості) сторін про зміну договору він може бути змінений на вимогу однієї із сторін лише за рішенням суду за наявності певних підстав, передбачених договором або законом. Однією із таких підстав вважається істотне порушення договору другою стороною. Істотним вважається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, тобто йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. При цьому сторона, яка ставить питання про розірвання чи зміну договору, має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною. Така шкода може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, так і моральної (немайнової) шкоди.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до відповідача з заявами щодо внесення змін до договору № 285216027 «А» про користування електричною енергією, а відповідач надавав відповіді на його звернення, у яких зазначав причину відмови та вказував на необхідність надання пакету документів, які необхідні для вирішення цього питання.

Будь - яких доказів стосовно того, що позивач надавав необхідний пакет документів відповідачу суду не надано.

Позивачем не доведено підстав для зміни договору, укладеного між сторонами 11.01.2014 року, а саме: будь-якого істотного порушення договору з боку відповідача, а тому, виходячи з принципу свободи договору, який є одним із основних принципів цивільного судочинства (ст.3 ЦК України), принципів справедливості, добросовісності та розумності, тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12-13, 76 -79, 81,141, 259, 263 - 265, 280 ЦПК України, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Селидівської ЦОК Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя:

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й віддруковано в одному екземплярі.

Суддя: