Номер справи 623/806/19
Номер провадження 2/623/375/2019
РІШЕННЯ

іменем України

22 листопада 2019 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.

з участю: секретаря - Ардашевої Я.В.

представника позивача: Мартопляс В.В.

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі справу за позовом АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до ОСОБА_1 про стягнення завданих збитків,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" Куп`янське відділення звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, в якому просив стягнути завдані ПАТ «Харківгаз» збитки з ОСОБА_1 в сумі 41777,99 грн. на користь ПАТ «Харківгаз» та судовий збір.

12.04.2019 року відповідачем надано письмовий відзив, в якому просиввідмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні підтримав наданий відзив, проти позову заперечував та просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ПАТ «Харківгаз» є газорозподільним підприємством, що здійснює діяльність із транспортування природного газу в Харківській області.

Відповідно до пункту 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил.

Відповідно до підпункту 3 пункту 33 укладеного між сторонами договору споживач несе відповідальність згідно з законодавством за самовільне підключення до системи газопостачання.

20.01.2012 року між ПАТ «Харківгаз збут», Ізюмська філія ПАТ «Харківгаз» (виконавець) та ОСОБА_2 (споживач) укладено договір № 4004 про надання населенню послуг з газопостачання за адресою: Харківська область, Ізюмський район, село Олександрівка, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався безперервно надавати споживачеві природний газ, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.03.2015 року спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є син - ОСОБА_1 . Спадщина складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки сільського голови Олександрівської сільської ради Ізюмського району Харківської області № 228 від 22.05.2018 р. ОСОБА_1 зареєстрований з 31.12.1997 року в с. Олександрівка за зазначеною вище адресою, але за свідченням сусідів, згідно акту обстеження від 22.05.2018 року, але не проживав більше 16 років. Фактичне місце проживання було за адресою: АДРЕСА_2 в будинку дружини ОСОБА_3 .?

До позовної заяви позивачем додано службову записку від 19.06.2018 року контролера ОСОБА_4 , в якій зазначено, що абонент ОСОБА_2 померла 3 роки тому. У даному домоволодінні ніхто не мешкав, спадкоємець її син, який проживав за іншою адресою в с. Козютівка.

П. 4 гл. 2 розділу І Кодексу газорозподільних систем вказує на те, що оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 2 розділу 5 глави XI Кодексу акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

П.п. 5 п. 1 гл. 9 розділу X суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза ВУЗЛОМ обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання.

Пунктом 1 глави 2 розділу 11 зазначеного Кодексу передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу), та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема, лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування визначені главою 2 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з пунктом 1 розділу 3 глави XI Кодексу у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Так, 17 травня 2018 р. працівниками ПАТ «Харківгаз» в присутності власника/споживача ОСОБА_1 при проведенні робіт з контрольного огляду лічильника та технічного обстеження підвідного газопроводу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено несанкціоноване втручання в роботу ГРМ., про що свідчить Акт про порушення № 348/18 від 17.05.2018 р.

Як видно зі службової записки старшого майстра групи обстеження газових мереж та ліквідації витоків газу управління експлуатації ПАТ «Харківгаз» ОСОБА_5 : несанкціоноване втручання в роботу ГРМ виконане шляхом самовільної реконструкції підземного газопроводу (перенос газового вводу). При демонтажі (витягуванні) кілка відбувається вільний виток природнього газу, який неможливо зафіксувати ніяким приладом вимірювальної техніки, що призводить до значних втрат природнього газу.

Даний вид порушення є підґрунтям для припинення газопостачання, яке було здійснено 17.05.2018 року відповідно до Акту про відключення газоспоживаючих приладів № 521.

Також припинення газопостачання необхідно було провести згідно п. 5.7 Правил безпеки систем газопостачання затверджених Наказом Міністерством енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, яке має на меті збереження життя та навколишнього середовища.

Засідання комісії з розгляду Актів про порушення ПАТ «Харківгаз» відбулося 22 червня 2018 року в приміщенні Ізюмської дільниці Куп`янського відділення ПАТ «Харківгаз», за адресою: м. Ізюм, вул. Різдвяна, 2, в присутності споживача Павленко М.А., на якому були оголошені такі висновки: «Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу Газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕ КП № 2494 від 30.09.2015 щодо Порядку перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень споживачем природного газу, комісія вирішила: 1. Акт про порушення № 348 від 17.05.2018 р. визнати таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРМ та задовольнити повністю; 2. Нарахування за несанкціоноване споживання природного газу провести з 17.11.2017 р. по 17.05.2018 р. на суму 41 777,99 грн. 3. Привести газопровід у відповідність до проектно-технічної документації.». В протоколі зазначено, що споживач від підпису відмовився.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінюючи кожен окремо з наведених доказів з точки зору їх допустимості та належності суд виходив з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 4 вказаної статті суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Вимогами ч. 1 ст. 78 КПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76-80 ЦПК України.

Таким чином, жодних доказів того, що ОСОБА_1 здійснював несанкціоноване втручання в роботу ГРМ, не знайдено. Жодних даних не має про те, яким чином утворився перенос газового вводу, коли, внаслідок чиїх дій, тощо.

Позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів наявність такого порушення як несанкціоноване втручання в роботу ГРМ та відповідно, можливість застосування санкцій у вигляді донарахування не облікованого об`єму природного газу.

Таким чином, заявлені вимоги в даному випадку не можуть бути задоволеними.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн., сплачені при зверненні до суду, покласти на позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 60, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до ОСОБА_1 про стягнення завданих збитків відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 26 листопада 2019 року.

Головуючий суддя П. П. Винниченко