Провадження № 2/234/920/19
14 березня 2019 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
в складі головуючого судді Сухоручко Ю.О.,
секретар судового засідання Харькова Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Краматорська цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом Органу опіки та піклування Краматорської міської ради в інтересах малолітньої дитини- ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Комунальний заклад охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
22 грудня 2018 року до Краматорського міського суду звернувся Орган опіки та піклування Краматорської міської ради в інтересах малолітньої дитини- ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Комунальний заклад охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 має малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відомості про батька малолітнього ОСОБА_3 в свідоцтві про його народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Органом опіки та піклування Краматорської міської ради вивчались умови утримання та виховання малолітнього ОСОБА_3, в результаті чого встановлено, що відповідач вихованням та утриманням сина не займається. 01.02.2016 року відповідачка звернулась до служби у справах дітей Краматорської міської ради із заявою про тимчасове влаштування її малолітнього сина, до державного закладу у зв'язку з тяжким матеріальним становищем в родині та за станом здоров'я дитини. Малолітній ОСОБА_3 у віці 9 місяців мав вагу тіла 4,100 кг, мав діагноз «Гіпотрофія ІІІ ступеня», неодноразово перебував на лікуванні в реанімаційному відділенні, а потім в педіатричному відділенні КМУ «Дитяче територіальне медичне об'єднання. Відповідачка не займалась його вихованням та лікуванням, не приділяла належної уваги його здоров'ю, часто на тривалий час залишаючи малолітнього сина на сторонніх людей. З 26.02.2016 року малолітній ОСОБА_3, виховується в комунальному закладі охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка». За весь час перебування дитини в лікувальних та державних закладах відповідачка сина не відвідувала, життям, розвитком та подальшою долею не цікавилась, матеріальної допомоги на його утримання не надавала. Питання щодо повернення малолітнього ОСОБА_3 до родини відповідачка не порушувала, до державних органів з зазначеного питання не зверталась, жодних заходів для повернення дитини до родини не здійснювала, що свідчить про її стійке небажання виконувати батьківськи обов'язки. Наразі необхідно вирішити питання визначення соціального статусу малолітнього ОСОБА_3, що надасть можливість реалізувати право дитини на подальше сімейне виховання. Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Дружківка Донецької області, стосовно її малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь малолітнього ОСОБА_3 аліменти у розмірі ј усіх видів доходу, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття, на особових рахунок ОСОБА_3.
Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду рекомендованим повідомленням. Відзив на позовну заяву до суду не надала.
Представник третьої особи ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовом погодилась.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд,
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
У відповідності до пунктів 15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Із змісту зазначеної норми випливає, що ухилення від виконання юридичного обов'язку по вихованню дитини завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.
Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання та інше, але ж не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Згідно роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року (з послідуючими змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідним медичним висновком.
Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Вимоги ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.
Згідно вимог ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Виходячи із змісту ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають опікун, піклувальник, дитячий заклад, в якому перебуває дитина.
Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3--1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3----2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви/
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження. Батьком дитини зазначено ОСОБА_6 на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 11)
Як вбачається з рапорту зав. ПВ КМУ «ДТМО» ОСОБА_7, 05.01.2016 року до КМУ «ДТМО» поступила дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з діагнозом «Гіпотрофія ІІІ ступеню». Із відділення інтенсивної терапії у педіатричне відділення був переведений 06.01.2016 року. Дитина була доставлена у супроводі бабці. 07.01.2015 року бабця з'явилась у відділенні. 11.01.2016 року прийшла мати дитини, їй було запропоновано залишитись з дитиною, однак остання відмовилась, мотивуючи свою відмову відсутністю коштів. (а.с. 6)
Згідно заяви про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини від 01 лютого 2016 року, ОСОБА_2 просила прийняти свою малолітню дитину- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинок дитини, у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, а також за станом здоров'я дитини. (а.с. 10)
Згідно акту від 01.09.2016 року № 01/07-47, складеним головним лікарем КУОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 26.02.2016 року влаштований до Комунальної установи охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка» на підставі рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 17.02.2016 року. За час перебування ОСОБА_3 в будинку дитини ніхто з родичів його долею, життям та здоров'ям не цікавились, мати дитину не відвідувала, не виявляла батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавала, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювала. (а.с. 5)
Відповідно до довідки про склад сім'ї від 03.02.2016 року, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, разом зі своїм сином ОСОБА_3. (а.с. 9)
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами документів та доказів.
Обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, суд вважає доведеними у судовому засіданні, оскільки відповідач ОСОБА_2 самоусунулась від підготування малолітньої дитини до самостійного життя, не спілкується з сином в необхідному обсязі, не створює умов для його усестороннього розвитку, не проявляє інтересу до його життя, потребам, здоров'ю, не надає йому матеріальної допомоги. Відповідач не виявляє інтересу до внутрішнього світу малолітньої дитини, не створює умов для отримання ними освіти. Дійсно, така поведінка відповідача не відповідає вимогам Закону.
Враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що відповідачка свідомо ухиляється від своїх батьківських обов'язків, самоусунулась від виховання та утримання дитини, не цікавиться його долею, життям та здоров'ям не цікавиться, не турбується про його майбутнє, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, чим наносить шкоду психічному та фізичному здоров'ю дитині, у зв'язку з чим позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню.
Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 768грн. 40коп.
Керуючись ст. ст. 12-13, 76 -79, 81,141, 259, 263 - 265, 280 ЦПК України, ст. ст. 164, 166, 180, 181,182 СК України, Конвенцією про права дитини, суд, -
Позовні вимоги Органу опіки та піклування Краматорської міської ради в інтересах малолітньої дитини- ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Комунальний заклад охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів- задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м. Дружківка Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, у відношенні її малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м. Дружківка Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 768,40 грн. в дохід держави.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя Краматорського

міського суду: Ю.О. Сухоручко