Справа №705/5227/18
2/705/957/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року Уманський міськрайоний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Музичук Л.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Хаіма про статус і повноваження обдарованих, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Хаіма про статус і повноваження обдарованих. Своє звернення мотивує тим, що його мати ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло і свідоцтва про право на спадщину за законом по договору від 27.05.1994 року подарувала, як спільну власність, частину будинку по вул. Садова, 16, м. Умань ОСОБА_2 і ОСОБА_1 Усі правовідносини обдарованих регулювалися відповідними нормами чинного в Україні законодавства. Юридичні дії, що виникали при виконанні договору 1994 р., вчинялися за взаємною згодою або вирішувалися в судовому порядку. Була встановлена змішана форма власності, що враховувала особливості повязані з ідеальною часткою співвласників в цілому по будинку з неподільним загальним майном ( дворові межі, прибудинкова територія, огорожа, тротуар і ін.. ), і наявність спеціального статусу, що випливав із часток внутрішньо сімейного характеру мешканців конкретної частини будинку. Передача окремих обєктів або всіх прав і обовязків за договором 1994 р. третім особам допускалася тільки у випадку поступки на основі письмової згоди між обдарованими. Їх правонаступники безпосередньо приймають договірний статус і повноваження пропорційно частки обдарованих без права зміни ідеальних долей інших співвласників будинку. В таких умовах відступлення частки є чинним, а наступники вважаються повноправними учасниками договору 1994р. за належного оформлення додаткової угоди, нотаріального посвідчення і державної реєстрації. Дії обдарованих поза повноваженнями і не на умовах договору 1994р. є недійсними і юридичної сили не мають. ОСОБА_2 виступаючи від свого імені самостійно без виправдних документів у розріз договору дарування 1994р. подарувала по договору від 29.08.2017р. ОСОБА_3 і окремо ОСОБА_4 частку спільного майна, а останні зобовязані були в порядку та на умовах визначених договором 1994р. прийняти ці частки. Але обдаровані ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не визнають діючі договірні положення і створюють правовий вакуум. Зазначає, що враховуючи його статус голови сімї і роду і дострокове припинення повноважень ОСОБА_2 він продовжує залишатися єдиним гарантом цілісності майнового комплексу його батьків, а обставини, що склалися загрожують настанням невигідних для нього майнових наслідків. В звязку з цим просить: 1) прийняти до уваги, що ОСОБА_2 відповідно до наявних у неї документів передала свою частку майнових прав ОСОБА_3 і ОСОБА_4 і тому втратила своє право власності по договору дарування від 27.05.1994р.; 2) визнати договір дарування від 27.05.1994р. чинним в повному обсязі і на тих принципах і для обдарованих ОСОБА_3 і ОСОБА_4; 3) зобовязати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 дотримуватися статусу і повноважень по договору від 27.05.1994р., діяти в одному просторі і належним чином виконувати його; 4) покласти на ОСОБА_1 повноваження основного розпорядника по майновому комплексу визначеного договором від 27.05.1994р., враховуючи розміри його власної пропорційної частки; 5) судовий збір стягнути з відповідачів солідарно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та пояснив, що договір дарування був заключений у 1994 році і до цього часу в нього не вносилося змін. ОСОБА_2 передала свої права і обовязки ОСОБА_3 і ОСОБА_4, значить вони повинні виконувати умови вказаного договору. Вони правонаступники і повинні жити по згоді з ним. Майновий комплекс цілісний і не роздільний, знаходиться в спільному користуванні, тому його потрібно визначити головним розпорядником усього майнового комплексу. Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, до суду подав відзив в якому просив справу розглядати без його участі. У відзиві зазначає, що позов не визнає, заперечує проти його задоволення, оскільки позовні вимоги не ґрунтуються на законі, є безпідставними, надуманими. В позові не зазначено, які саме права позивача порушуються договірними правовідносинами між відповідачами, до яких позивач не має жодного відношення, не являючись стороною ( учасником ) цих правовідносин. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способом, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення справи не подавала, тому суд вважає за можливе справу слухати у її відсутність. До суду подала відзив в якому зазначила, що вимоги позивача є протизаконними та безпідставними, які не передбачені жодним чинним законодавством України, тому у їх задоволенні має бути відмовлено. Зазначає, що позовна заява не містить відомостей про спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні. Позивач не вказує, якою діяльністю, діями або бездіяльністю вона порушила права позивача. Матеріально правові обовязки між нею та позивачем відсутні. Тому позивач не має права вимоги до неї, а вона у даній справі відповідного обовязку перед позивачем. Вона немає ніякого відношення до договору дарування від 27.05.1994 року, оскільки у цьому договорі сторонами є лише ОСОБА_5, ОСОБА_2 і ОСОБА_1. Протизаконним є зобовязувати її дотримуватися статусу і повноважень по договору дарування від 27.05.1994р. та діяти в якомусь всесвітньому просторі. Способи захисту субєктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення ( визнання ) порушених ( оспорюваних ) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений в ст.16 ЦК України. Позовною заявою не визначено спосіб захисту позивача, не вказано також і позові і яке саме порушене право позивача, чим та ким саме воно порушене.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення справи не подавала, тому суд вважає за можливе справу слухати у її відсутність.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом вказаних процесуальних норм, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,ч.2, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно договору дарування від 27 травня 1994 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 1/3 частину житлового будинку в рівних долях з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в м. Умані, по вул. К.Маркса, 16 ( на даний час перейменована на вул. Садова ) на присадибній земельній ділянці розміром 2035 кв.м.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є сторонами договору дарування від 27 травня 1994 року, і відповідно даний договір на них не може розповсюджуватися, вони не мають згідно вказаного договору прав та обовязків, а відтак вимога про його виконання відповідачами суперечить чинному законодавству.

Крім того позивач звертаючись до суду з зазначеним позов не вказав, в чому заключається порушення його прав та інтересів зі сторони відповідачів та законність захисту його прав у спосіб визначений в позовній заяві.

Крім того, суд вбачає, що захист прав у такий спосіб, який вказаний у позові, шляхом: « прийняти до уваги, що ОСОБА_2 відповідно до наявних у неї документів передала свою частку майнових прав ОСОБА_3 і ОСОБА_4 і тому втратила своє право власності по договору дарування від 27.05.1994р., визнати договір дарування від 27.05.1994р. чинним в повному обсязі і на тих принципах і для обдарованих ОСОБА_3 і ОСОБА_4; зобовязати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 дотримуватися статусу і повноважень по договору від 27.05.1994р., діяти в одному просторі і належним чином виконувати його; покласти на ОСОБА_1 повноваження основного розпорядника по майновому комплексу визначеного договором від 27.05.1994р. » не ґрунтується на законі.

Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві позов не підлягає задоволенню.

Також не підлягає задоволенню вимога щодо стягнення з ОСОБА_3 штрафу за невиконання процесуальних обовязків і протиправні перешкоди судочинству, так як судом не встановлено будь яких обставин протиправності та невиконання процесуальних обовязків ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 626, 629 ЦК України, ст.ст. 2,4, 12,13,81,258-259,264,265,273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Хаіма про статус і повноваження обдарованих відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції.

Повний текст рішення складено 18 березня 2019 року.

Головуючий В.Л. Гудзенко