Постанова

Іменем України

14 березня 2019 року

м. Київ

справа № 554/4712/15-ц

провадження № 61-27501 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Марфін банк»,

представник позивача - Піддубна Ольга Іванівна,

відповідач - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

відповідач - ОСОБА_7,

представник відповідача - ОСОБА_8,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 липня 2018 року у складі судді Кривчун Т. О.,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» (далі - ПАТ «Марфін Банк», банк) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7, вимоги якого уточнив під час розгляду справи та просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь заборгованість за тілом кредиту у розмірі 29 077,13 доларів США, заборгованість за відсотками у сумі 2911,04 доларів США, заборгованість за пенею в сумі 70 183,41 грн та судові витрати.

У вересні 2016 року ОСОБА_5 подав зустрічний позов до ПАТ «Марфін банк», в якому просив визнати укладений між ним та банок кредитний договір недійсним, а також визнати недійсними договори поруки та іпотеки, як похідні від основного договору.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 листопада

2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Потавської області від 06 березня 2018 року позов ПАТ «Марфін банк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Марфін банк» заборгованість за кредитним договором від 14 травня 2008 року, а саме: заборгованість за кредитом у сумі 29 077,13 доларів США, заборгованість за відсотками у сумі 2911,04 доларів США, заборгованість за пенею в сумі 67 073,60 грн, а також судового збору у розмірі 3654 грн по 1827 гривень з кожного.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним відмовлено.

З даним рішенням суду не погодився ОСОБА_5 та подав апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18 травня 2018 року була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам, визначеним ЦПК України, а саме - подана з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, питання про його поновлення з наведенням поважних причин його пропуску заявником не ставилось, а також не сплачено судовий збір.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17 липня 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що при проголошенні рішення суду першої інстанції був присутній представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6

Достеменно знаючи про наявність рішення суду першої інстанції, без наявності будь-яких перешкод та об'єктивних причин, які перешкоджали зверненню до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_5, протягом п'яти місяців, своїм правом на оскарження рішення суду не скористався, а тому підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні.

Оскільки апеляційна скарга подана ОСОБА_5 з пропуском строку на апеляційне оскарження, з урахуванням тривалості пропуску цього строку, а також необґрунтованості заяви про його поновлення, суд апеляційної інстанції визнав наведені ОСОБА_9 підстави для поновлення процесуального строку та, відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України (в редакції, чинній на момент прийняття процесуального рішення), відмовив у відкритті апеляційного провадження за поданою ОСОБА_5 апеляційною скаргою.

У касаційній скарзі, ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постановлену ним ухвалу з направленням справи до апеляційного суду для розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що відмовляючи ОСОБА_5 у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск ним строку на апеляційне оскарження та не врахував, що ОСОБА_5 не був присутній під час розгляду справи та проголошенні судового рішення, отримав його копію лише 12 квітня 2018 року та своєчасно, у десятиденний строк з дня отримання копії рішення подав апеляційну скаргу. Крім того, суд апеляційної інстанції не дав належної оцінки доводам заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження і поданим на її обґрунтування доказам на підтвердження факту відсутності представника ОСОБА_5 під час проголошення судового рішення.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ «Марфін Банк» не погодився з доводами ОСОБА_5 та просив залишити постановлену апеляційним судом ухвалу без змін, посилаючись на її законність і обґрунтованість.

Інші учасники справи не скористалися правом подати відзив на касаційну скаргу, письмових заперечень щодо її змісту і вимог до суду не направили.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Установлено, що ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2017 року залишено без руху для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали із зазначенням поважних причин його пропуску та належних доказів, що їх підтверджують. На виправлення цих недоліків заявнику надано строк - 30 днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для подання вказаної заяви.

Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвалі, зокрема, що передбачені частиною третьою статті 297 ЦПК України (в редакції, чинній на момент прийняття процесуального рішення).

На виконання вказаної ухвали апеляційного суду, ОСОБА_5, подав апеляційному суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просив поновити процесуальний строку, посилаючись на те, що він є особою з інвалідністю III групи (загальне захворювання по опорно-руховому апарату) та не мав фізичної можливості бути присутнім в судових засіданнях, а копію рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2017 року отримав лише 12 квітня 2018 року. Крім того, вказував, що його представник - ОСОБА_6 дійсно приймав участь у справі 20 листопада 2017 року, проте, після видалення суду до нарадчої кімнати був вимушений у терміновому порядку залишити зал судового засідання, тобто не був присутнім при проголошенні судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України(в редакції, чинній на момент прийняття апеляційним судом оскаржуваного процесуального рішення), апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Встановивши, що при проголошенні рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2017 року був присутній представник

ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та матеріали справи не містять доказів зворотного (його відсутності), тобто за приписами процесуального закону відповідач ОСОБА_5 вважається таким, що обізнаний про ухвалене судове рішення, разом з тим, за відсутності будь-яких перешкод та об'єктивних причин, подав апеляційну скаргу з пропуском визначеного законом майже на п'ять місяців, суд апеляційної інстанції правильно визнав неповажними зазначені ним у заяві причини пропуску процесуального строку та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав, передбачених частиною третьою статті 297 ЦПК України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року) для відмови у відкритті апеляційного провадження.

При цьому, суд апеляційної інстанції дав належну оцінку поважності, наведеним заявником причинам пропуску на апеляційне оскарження і наданим у їх обґрунтування доказам, та виходив з того, що надані, як докази відсутності ОСОБА_6 при проголошенні судового рішення, копії медичних довідок, не можуть свідчити про таку відсутність, оскільки проголошення рішення згідно Журналу судового засідання від 20 листопада 2017 року, тривало з 11 год. 44 хв. до 11 год. 46 хв., а у довідках зазначено час перебування у лікарні - 20 листопада 2017 року 14 год. 10 хв, та 20 листопада 2017 року 13 год. 20 хв. При цьому вказані довідки не містять інформації про перебування в у медичному закладі саме представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 зводяться до посилань на поважність причин строку на апеляційне оскарження, зокрема, щодо його пропуску в силу відсутності представника під час проголошення рішення, відсутності у судовому засіданні безпосередньо ОСОБА_5, який з урахуванням дати отримання копії цього рішення строк на апеляційне оскарження не пропустив. Разом з тим, вказані доводи були предметом дослідження і перевірки апеляційним судом, який, з урахуванням встановлених обставин визнав наведені заявником причини неповажними і такими, що не доводять об'єктивних причин пропуску процесуального строку на 5 місяців.

Інші доводи касаційної скарги є безпідставними, оскільки заявник не був обмежений у процесуальних правах та не дотримав процесуального обов'язку наведення поважних причин пропуску процесуального строку з поданням відповідних доказів.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В. В. Пророк

І. М. Фаловська