__________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7723/17
Провадження № 6/520/27/19
У Х В А Л А

про відмову у визнанні виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню

18.03.2019 року

Київський районний суд м. Одеси

головуючий суддя Куриленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 520/7723/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Істок-2001» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В С Т А Н О В И В :

19 грудня 2019 року представник ТОВ «ФК «Форінт» - Островський В.А. звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ - виконавчий лист, виданий 19.01.2018 р. Київським районним судом м. Одеси у справі №520/7723/17 в частині стягнення з ОСОБА_2 , як з поручителя за договором поруки від 22.04.2010 р. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ТОВ «Фінансова компанія «Форніт») заборгованість за кредитним договором № 010/0І-02/09-054 від 06.11.2009 р. в сумі 4 910 738, 38 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що обов`язок боржника за цим виконавчим документом відсутній повністю, у зв`язку з його припиненням.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Сторони по справі у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/7723/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Істок-2001» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», як з поручителя за договором поруки від 22.04.2010 року, заборгованість за Кредитним договором № 010/01-02/09-054 від 06.11.2009 року «Невідновлювальна Кредитна Лінія на поновлення обігових коштів для корпоративних клієнтів» в рамках Генерального кредитного договору № 010/01-02/08-018 від 08.02.2008 року в сумі 4 910 738, 38 гривень, з яких: 218 201, 20 гривень - заборгованість за відсотками; 3 244 280, 86 гривень - пеня за несвоєчасне повернення тіла кредиту, 1 448 256, 32 гривень - пеня за несвоєчасну сплату процентів. Стягнуто з ОСОБА_2 , як з поручителя за договором поруки від 22.04.2010 року на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором № 010/01-02/09-054 від 06.11.2009 року «Невідновлювальна Кредитна Лінія на поновлення обігових коштів для корпоративних клієнтів» в рамках Генерального кредитного договору № 010/01-02/08-018 від 08.02.2008 року в сумі 4 910 738, 38 гривень, з яких: 218 201, 20 гривень - заборгованість за відсотками; 3 244 280, 86 гривень - пеня за несвоєчасне повернення тіла кредиту, 1 448 256, 32 гривень - пеня за несвоєчасну сплату процентів. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частках на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у розмірі 96 404, 14 гривень.

Після набрання рішення суду законної сили, 19 січня 2018 року Київським районним судом м. Одеси були видані виконавчі листи № 520/7723/17 щодо примусового його виконання.

В подальшому, 09 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» було укладено Договір № 140/11/215 про відступлення права вимоги за Кредитним договором № 010/01-02/09-054 від 06.11.2009 року, укладеним в рамках генерального кредитного договору № 010/01-02/08-018 від 08.02.2008 року.

Також 09 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» було укладено Договір відступлення прав за договорами поруки, які не посвідчені нотаріально №140/11/216, згідно умов якого до ТОВ «ФК «Форінт» перейшли права за Договорами поруки, укладеними: від 22.04.2010 року № 12/01-02/10-085 з ОСОБА_1 та від 22.04.2010 року №12/01-02/10-086 з ОСОБА_2

31 серпня 2018 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з заявою про залучення до справи ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», здійснення процесуального правонаступництва у справі відносно позивача.

В результаті розгляду даної заяви, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.10.2018 року було замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» виконавчих документах - виконавчих листах, виданих 19.01.2018 року по справі № 520/7723/17 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на правонаступника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт».

Звертаючись до суду з даною заявою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» вказує на те, що обов`язок боржника ОСОБА_2 за виконавчим документом, виданим 19.01.2018 року по справі № 520/7723/17 відсутній повністю.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Однак при поданні заяви та протягом розгляду справи заявник не скористався своїм процесуальним правом та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, а саме: не надав доказів того, що обов`язок боржника ОСОБА_2 за виконавчим документом № 520/7723/17 відсутній повністю, у зв`язку з його припиненням.

Слід зазначити, що на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» двічі направлялись листи з вимогою надати будь-які документи, підтверджуючі виконання боржником рішення суду, однак, вказані запити заявником були проігноровані.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та відсутність будь-яких доказів виконання ОСОБА_2 вимог виконавчого листа № 520/7723/17, суд вважає, що заява є безпідставною та необґрунтованою .

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України)

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту ст. 432 ЦПК України слідує, що в разі виявлення невідповідності виконавчого листа вимогам, що ставляться до виконавчого документа або в разі виявлення в ньому помилок, суд може вчинити дві альтернативні дії, які направлені на те, щоб привести виконавчий документ у відповідність вимогам, що ставляться до виконавчого документу: 1) виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі; 2) визнати виконавчий лист, таким що не підлягає виконанню. Це вказує на те, що такі помилки та невідповідності мають існувати саме на час оформлення та видачі виконавчого документу.

Частиною 1 статті 38 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Згідно частини 4 та 5 статті 432 ЦПК України передбачено, що про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом . Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленим цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 432 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 520/7723/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Істок-2001» про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.