Постанова

Іменем України

18 березня 2019 року

м. Київ

справа № 545/2622/16-ц

провадження № 61-31452св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 лютого 2017 року в складі судді Цибізової С. А. та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 травня 2017 року в складі колегії суддів: Хіль Л. М., Абрамова П. С., Лобова О. А.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання незаконним та скасування наказу про переміщення.

Позовна заява мотивована тим, що наказ відповідача від 29 лютого 2016 року про переміщення з 01 березня 2016 року лікаря терапевта обласної медико-соціальної експертизи № 1 на посаду лікаря терапевта спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертизи винесено з порушенням норм матеріального права та трудового законодавства.

Вважає, що вказаний наказ підлягає до скасування, оскільки його видано під час тимчасової непрацездатності позивача. З указаним наказом ОСОБА_4 ознайомилася лише 07 квітня 2016 року, згоди на переміщення чи переведення із займаної посади вона не надавала ні до ознайомлення з оскаржуваним наказом, ні після ознайомлення з ним. Зазначає, що переміщення її на іншу, не обумовлену трудовим договором посаду, є грубим порушенням норм трудового законодавства.

На підставі викладеного ОСОБА_4 просила визнати незаконним та скасувати наказ Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи від 29 лютого 2016 року № 24-к «Про переміщення ОСОБА_4»

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15 лютого 2017 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи від 29 лютого 2016 року № 24-к «Про переміщення ОСОБА_4»

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що при переміщенні позивача, без її згоди, в експертну комісію іншої ланки, згідно оскаржуваного наказу від 29 лютого 2016 року роботодавець змінив істотні умови праці ОСОБА_4 на власний розсуд, вимагаючи виконання роботи не обумовленої трудовим договором, чим вийшов поза межі умов останнього, що суперечить вимогам закону.

Додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 30 березня 2017 року стягнуто з Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Додаткове рішення місцевого суду мотивоване тим, що під час вирішення справи по суті судом першої інстанції не вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 16 травня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що згідно з посадовою інструкції лікаря-терапевта обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 до обов'язків, обумовлених трудовим договором останнього, на відміну від лікаря-терапевта спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії, що є підрозділом нижчої ланки у структурі Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи, входило здійснення контролюючих та перевіряючих функцій, зокрема контроль за діяльністю спеціалізованих комісій, перевірка правомірності та зміна прийнятих ними рішень, повторний огляд осіб, які оскаржують рішення спеціалізованих комісій. Огляд осіб, що зверталися за встановленням інвалідності проводився лише, як виключення, у складних випадках за направленням спеціалізованих комісій. Виконання обов'язків, передбачених посадовою інструкцією лікаря-терапевта спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії згідно повноважень медико-соціальних експертних комісій відповідного рівня визначених у Постанові Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 до кола обов'язків, обумовлених трудовим договором позивача не входило.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Верховного Суду, Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуваним наказом ОСОБА_4 обґрунтовано (з урахуванням необхідності раціонального використання медичних кадрів та безперервності медичної практики) з дотриманням вимог чинного законодавства України переміщена на посаду лікаря - терапевта спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії. Після переміщення позивача її трудові функції залишилися незмінними. Після переведення позивач залишилася працювати у тій самій місцевості. Переміщення ОСОБА_4 на посаду лікаря - терапевта спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії відбулося у відповідності до вимог чинного законодавства України, тобто залишаються незмінними всі суттєві умови трудового договору (спеціальність, кваліфікація, найменування посади).

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов.

29 травня 2019 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди встановили, що наказом Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи від 28 травня 2015 року № 48-к ОСОБА_4, на підставі її заяви від 28 травня 2015 року, призначено на посаду лікаря-терапевта обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 з 28 травня 2015 року з посадовим окладом згідно зі штатним розписом.

Вказаним наказом (пункти 2, 3) доручено ОСОБА_4, за її згодою, виконання, поряд з основною роботою, обумовленою трудовим договором, обов'язків голови цієї ж комісії з 28 травня 2015 року.

Відповідно до пункту 3.1.1 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України і Міністерства охорони здоров'я України від 05 жовтня 2005 року № 308/519, ОСОБА_4 встановлено доплату до заробітної плати за виконання обов`язків голови обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 у розмірі 25 % посадового окладу за основною посадою.

Згідно з наказом від 11 вересня 2015 року№ 106-к пункти 2, 3 наказу головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи від 28 травня 2015 року № 48-К скасовано.

Відповідно до наказу Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи від 17 вересня 2015 року № 48 на виконання пункту 2.2 наказу Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації від 10 вересня 2015 року № 819 «Про поліпшення роботи служби медико-соціальної експертизи в Полтавській області», з метою підвищення ефективності, якості роботи та оптимізації структури (складу) Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи, керуючись статтею 6 Статуту Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи, внесено зміни до структури (складу) та штатного розпису Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи шляхом злиття обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 і обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 та створення на їх основі обласної медико-соціальнeекспертну комісію зі скороченням при цьому її штатної чисельності.

Створено за рахунок вивільнених штатних посад Кременчуцьку міжрайонну медико-соціальну експертну комісію № 2 загального профілю. Зобов'язано відділ кадрів ознайомити під розпис з цим наказом працівників обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 та обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 до 25 вересня 2015 року та попередити їх персонально про можливе наступне вивільнення, запропонувавши посади в закладі з врахуванням статті 42 КЗпП України.

Листом від 12 лютого 2016 року № 196, за підписом в. о. головного лікаря Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи Паламарчук Д. В., ОСОБА_4 запропоновано переведення на одну з посад: лікаря-терапевта Кременчуцької міжрайонного медико-соціальної експертної комісії № 2 загального профілю або лікаря-терапевта спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії та попереджено, що відповідно до статті 32 КЗпП України вона має право на свій розсуд погодитись зі зміною істотних умов праці або відмовитись від продовження роботи в нових умовах. Попереджено, що у разі відмови від переведення, трудовий договір з нею буде припинено, про що позивач повідомлялася персонально 17 вересня 2015 року. У разі згоди щодо переведення на одну із запропонованих посад необхідно подати заяву до 17.15 год. 29 лютого 2016 року.

На даному листі позивачем зроблено відмітку про отримання його 16 лютого 2015 року.

Згідно з інформацією із доповідної записки заступника головного лікаря та головного бухгалтера обласного медико-соціальної експертизи від 25 лютого 2016 року на ім'я в. о. головного лікаря обласного Центру медико-соціальної експертизи Паламарчук Д. В. було запропоновано враховуючи фактичну відмову (не отримання згоди) лікаря-терапевта обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 ОСОБА_4 від переведення на посаду лікаря-терапевта Кременчуцької міжрайонного медико-соціальної експертизи № 2 загального профілю або ж лікаря-терапевта спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертизи, у зв'язку із виробничою необхідністю та з метою безперервності здійснення медичної практики та раціонального використання медичних кадрів запропоновано перемістити ОСОБА_4 у межах спеціальності, кваліфікації та посади, обумовленої посадовою інструкцією, на посаду лікаря-терапевта спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертизи.

При цьому запропоновано затвердити посадову інструкцію лікаря-терапевта спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії, яка не передбачає змін спеціальності, кваліфікації та посади та доповнень у функціональних повноваженнях лікаря - терапевта ОСОБА_4

Наказом Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи від 29 лютого 2016 року № 24-К ОСОБА_4 переміщено з 01 березня 2016 року на посаду лікаря-терапевта спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертизи з посадовим окладом згідно зі штатним розписом.

Згідно з актом від 25 лютого 2016 року ОСОБА_4 25 лютого 2016 року на робочому місці була відсутня.

Встановлено, що у період з 25 лютого 2016 року до 06 квітня 2016 року, з 08 квітня 2016 року до 30 квітня 2016 року, з 17 травня 2016 року до 03 червня 2016 року ОСОБА_4 перебувала на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності та довідкою про тимчасову непрацездатність.

Суди також встановили, що відповідно до посадової інструкції лікаря-терапевта обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 до обов'язків, обумовлених трудовим договором останнього, на відміну від лікаря-терапевта спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії, що є підрозділом нижчої ланки у структурі Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи, входило здійснення контролюючих та перевіряючих функцій, зокрема контроль за діяльністю спеціалізованих комісій, перевірка правомірності та зміна прийнятих ними рішень, повторний огляд осіб, які оскаржують рішення спеціалізованих комісій. Огляд осіб що зверталися за встановленням інвалідності проводився лише, як виключення, у складних випадках за направленням спеціалізованих комісій.

Виконання обов'язків передбачених посадовою інструкцією лікаря-терапевта спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії згідно з повноважень медико-соціальних експертних комісій відповідного рівня визначених у Постанові Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 до кола обов'язків, обумовлених трудовим договором, позивача не входило.

Встановлено, що при переміщенні позивача, без її згоди, в експертну комісію іншої ланки, згідно оскаржуваного наказу від 29 лютого 2016 року № 24 роботодавець змінив істотні умови праці останньої на власний розсуд, вимагаючи виконання роботи не обумовленої трудовим договором.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначеною цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю і угодою сторін.

Згідно зі статтею 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

У частині другій статті 32 КЗпП України вказано, що не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я.

Отже, з урахуванням зазначених норм власник не має права вийти за межі трудового договору і його право на переміщення працівників обмежується умовами трудового договору: в межах цих умов переміщення можливе, поза ним - протизаконне. Таким чином, при переміщенні діє принцип незмінності істотних умов договору, тобто залишаються незмінними всі суттєві умови трудового договору (спеціальність, кваліфікація, найменування посади).

Установивши, що зазначених вимог закону відповідач не дотримався, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого та правильного висновку про визнання наказу незаконним та скасував його.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що оскаржуваним наказом ОСОБА_4 обґрунтовано (з урахуванням необхідності раціонального використання медичних кадрів та безперервності медичної практики) з дотриманням вимог чинного законодавства України переміщена на посаду лікаря - терапевта спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії, а після переміщення позивача її трудові функції залишилися незмінними, оскільки такі доводи спростовані встановленими судами обставинами, зокрема, що при переміщенні позивача, без її згоди, в експертну комісію іншої ланки, згідно оскаржуваного наказу від 29 лютого 2016 року № 24 роботодавець змінив істотні умови праці останньої на власний розсуд, вимагаючи виконання роботи не обумовленої трудовим договором. При цьому судами враховано, що позивача переміщено у період її тимчасової непрацездатності.

Безпідставними є доводи касаційної скарги, що після переведення позивач залишилася працювати у тій самій місцевості, оскільки оскаржуваний наказ скасовано саме з тих підстав, що відповідач вийшов за межі трудового договору та змінив істотні умови договору без згоди працівника.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С.Висоцька

В. В. Пророк