Провадження № 2/750/122/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.,

із секретарем судового засідання Юрченко І. В.,

за участю позивача, представника третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,

третя особа - ОСОБА_3,

I. Стислий виклад позиції позивача.

01.10.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_5 в період з 2013 року по день її смерті в якості подружжя без реєстрації шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 2013 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач проживав з ОСОБА_5 однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1, вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, спільно утримували квартиру, здійснювали поточні ремонти. Встановлення цього факту необхідно для реалізації ним права на спадкування майна ОСОБА_5.

ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 05.10.2018 року відкрите провадження у справі. Судом витребувано актового запису про смерть ОСОБА_5, так як позивачем не було подано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 Після надходження відповіді на запит суду, в порядку, передбаченому частиною 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, судом було витребувано копію спадкової справи.

Ухвалою від 22.02.2019 року було закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В рамках проведення підготовчого засідання позивачу було запропоновано заявити клопотання про зміну процесуального статусу третьої особи - ОСОБА_3 на відповідача, роз'яснюючи позивачу про його права, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 прийняла спадщину. Відповідач категорично заперечував про таку зміну процесуального статусу ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явися, про час і місце слухання справи повідомлений надлежним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі через недоведеність, а також через те, що позов поданий до неналежного відповідача.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 104-105), а також копією свідоцтва про смерть (а.с. 130), яка була надіслана разом із спадковою справою.

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулась ОСОБА_3, рідна сестра померлої (а.с. 128, 134, 135) Мати померлої - ОСОБА_6 відмовилась від своєї частки в спадщині на користь сестри померлої - ОСОБА_3 (а.с. 129).

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, до складу спадкового майна входила квартира АДРЕСА_1 та грошові вклади в загальній сумі 7015,57 (а.с 142, 144). На вказане майно було видані свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 (а.с. 159, 161).

Як вбачається із заочного рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.02.2015 року ОСОБА_2 перебував в іншому зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 із 27.07.1988 року по 10.03.2015 року (а.с. 188).

На фотокартках, наданих позивачем зображені позивач та ОСОБА_5 разом, фотокартки датовані, починаючи з 03.11.2013 року до кінця 2016 року, суд не бере до уваги фотокартку за 10.05. 2012 року, на ній позивач зображений один, ним не надано доказів стосовно того, що цей знімок зроблений в квартирі померлої (а.с. 8-14).

За період з 14.02.2013 року позивач сплачував за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією виписки по рахунку та дублікатами квитанцій (а.с. 15 -77).

Згідно із актом про проживання без реєстрації від 16.08.2018 року, ОСОБА_2 проживав за адресою АДРЕСА_1 з 2013 року по 2018 рік (в акті дата та місяць не зазначені).

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що в 2016 - 2018 роках позивач та ОСОБА_5 були разом, він ходив до них у гості та вони ходили до нього в гості, чи проживали вони, як чоловік та жінка та чи вели спільне господарство, інформацією не володіє.

Свідок ОСОБА_10 повідомив про те, що позивач та ОСОБА_5 проживали разом у квартирі померлої, вели спільне господарство, як чоловік та дружина, знайомі вони були з 2011-2012 року.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що позивач та ОСОБА_5 проживали разом з 2012 чи 2013 року, він платив комунальні послуги, свідок бував у них в гостях в квартирі в п'ятиповерховому будинку по АДРЕСА_1.

ІV. Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

За ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Частина перша ст. 315 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю із спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

У відповідності до ч. 4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як вбачається із копії спадкової справи № 14/2018, спадкоємець першої черги за законом - мати померлої відмовилась від прийняття спадщини на користь своєї доньки ОСОБА_3, яка і стала спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, а отже саме вона є належним відповідачем у цій справі, а не Чернігівська міська рада.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім'єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Отож встановлення факту про який просить позивач за період з 2013 року по 10.03.2015 року взагалі не є можливим, так як ОСОБА_2 перебував в іншому зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 із 27.07.1988 року по 10.03.2015 року, а період з 11.03.2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 є меншим за п'ять років.

Крім того, відповідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За статтею 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Як зазначав позивач, встановлення такого факту йому необхідно для подання заяви про прийняття спадщини, однак для нього цей факт не буде мати для нього юридичне значення значення, так як спадщина була прийнята спадкоємцем першої черги, а отже спадкоємець четвертої черги не має права на спадкування.

На підставі вищевикладеного, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, позовна заява подана до неналежного позивача, у зв'язку із чим, у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до Чернігівської міської ради ( місцезнаходження: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, ідентифікаційний код - 34339125) про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 20.03.2019.

Суддя І. В. Литвиненко