Ухвала

23 січня 2019 року

м. Київ

справа № 376/2724/17

провадження № 61-618ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Оріховецького навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня - дитячий садок», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -директор Оріховецького навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня - дитячий садок» Лисюк Галина Іллівна, про поновлення на роботі, відшкодування майнової та моральної шкоди внаслідок вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2018 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року, яка містить клопотання про поновлення строку на її касаційне оскарження.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року підлягає задоволенню, оскільки касаційна скарга подана заявником протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії повної постанови суду апеляційної інстанції, що свідчить про пропущення строку касаційного оскарження з поважних причин.

Проте касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України до неї не додано документа, що підтверджує сплату заявником судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документа, що підтверджує підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною другою статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення відсплати встановлюються законом.

Доводи, наведені у касаційній скарзі про те, що ОСОБА_1звільняється від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», є помилковими.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»

від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, вказана норма Закону закріплює дві категорії справ, за позовні вимоги

у яких позивачі звільняються від сплати судового збору: про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. При цьому законодавство не звільняє особу від обов'язку щодо сплати судового збору в справах за вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається,

що у касаційному порядку оскаржується постанова Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року, якою скасовано рішення Сквирського районного суду Київської області від 17 травня 2018 року та закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Оріховецького навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня - дитячий садок», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - директор Оріховецького навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня - дитячий садок» Лисюк Г. І., про поновлення на роботі, відшкодування майнової та моральної шкоди внаслідок вимушеного прогулу.

Тому ОСОБА_1не звільняється від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року у цій справі.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»

з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений

у розмірі 1 762 гривні.

За таких обставин ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 352 грн 40 коп. (1 762*0,2), про що надати відповідний документ або документ, що підтверджує підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 127, 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 рокузалишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для подання документа про сплату судового збору або документа, що підтверджує підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко