У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2019 Справа №607/16159/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Грицай К.М.

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТзОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його правонаступником,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду з заявою про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 04.07.2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладений Договір № 23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило свої права вимоги за договорами кредиту, і в тому числі за договором кредиту № Ск-1135-027418/9-2008, який був укладений між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 .

Представник заявника ТзОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, однак в заяві просив розглядати заяву у його відсутності.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду заяви були повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду №607/16159/13ц від 15.10.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №Ск-1135-027418/9-2008 року від 04.09.2008 року в розмірі 38575,07 грн.

04 липня 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладений Договір № 23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відсупило ТзОВ «Вердикт Капітал», аТзОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, і в тому числі за Договром кредиту №014/73/0046/30634 № Ск-1135-027418/9-2008.

Згідно додатку №1 до Договору відступлення права вимоги № 23 від 04.07.2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» прийняв право вимоги до Боржників, а саме ОСОБА_1 , номер договору Ск-1135-027418/9-2008.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки: в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статтей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження-.

Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).

Верховним Судом України в Постанові від 25 квітня 2018 року (справа №2-н-148/09) зазначено наступне: «По своїй суті заміна кредитора в зобовязанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У звязку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваних ухвал) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.»

Крім того, під час розгляду питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, суди мають керуватися, зокрема положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

В ст. 9 Конституції України йдеться про те, що місжнародні договори, ратифіковані Верховною радою України, є частиною національного законодавства України. Отже, норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і все, що з неї витікає, є частиною законодавства України і має застосовуватися нарівні із законами, прийнятними урядом. Це, зокрема, продиктовано пп. «b» п. 3 ст. 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, учасником якої є Україна, та відповідно до якого поряд із нормами міжнародного договору обов`язково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо його тлумачення.

Так, у рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» Європейський суд з прав людини тлумачить частину 1 статті 6 Конвенції, сформульовану так: « Кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків (...), має право на справедливий (...) розгляд упродовж розумного строку (...і судом, встановленим законом », а саме, зазначає, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Суд робить висновок, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду, винесеним на користь заявника, складає порушення п.1 ст. 6 Конвенції.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником слід задовольнити та замінити стягувача ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст. 512, 514, 515 ЦК України, ст. 1, 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником - задовольнити.

Замінити стягувача ПАТ «Родовід Банк» (код ) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, код ЄДРПОУ 36799749) у справі №607/16159/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором Ск-1135-027418/9-2008.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяК. М. Грицай