Справа № 661/4385/18
Провадження № 2/661/62/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

15 березня 2019 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Бойко М.Є.,

за участю секретаря Ковальчук А.О.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка, Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Херсонгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» про визнання договору про надання послуг з газопостачання чинним, визнання нарахованої заборгованості неправомірною та зобовязання зробити перерахунок нарахованої заборгованості за надані послуги за газопостачання за 2018 рік,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами ( із врахуванням їх подальшого уточнення позивачем в ході судового розгляду) про визнання чинним укладеного між ним та Відкритим акціонерним товариством «Херсонгаз» 08.12.2006 року договору про надання послуг з газопостачання, визнання нарахованої заборгованості за спожитий газ неправомірною та зов»язання зробити її перерахунок за 2018 рік.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що він уклав 08.12.2006 року з ВАТ «Херсонгаз» типовий договір № 20/578 про надання послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 та до 28.09.2018 року добросовісно їх оплачував.

В порушення вимог п.6.2.11 договору відповідач жодного разу не проводив контрольне зняття показань газового лічильника в його квартирі, крім планових повірок один раз на п»ять років, хоча і був зобов»язаний їх знімати не рідше ніж один раз на 6 місяців; остання звірка проводилась з його ініціативи 20.02.2018 року.

Разом з тим, 28.09.2018 року оператор повідомила про нібито наявність за адресою його проживання заборгованості за спожитий газ згідно із показниками лічильника 7011 куб.м, станом на 08.08.2018 року, в сумі 736,79 грн., повідомивши також при цьому, що в базі даних як боржник рахується його мати - ОСОБА_4

Із вказаним боргом він категорично не погоджується , оскільки мати вже давно померла, і квартирою за адресою: м. Нова Каховка, пр.-т ПеремогиАДРЕСА_2 користується лише він. Крім того, відповідач мотивує виникнення заборгованості тим, що він не повідомляв показники лічильника відповідачу щомісячно, але укладений між ними 08.12.2006 року договір цього обов»язку не містить.

Позивач також зазначив, що в результаті таких неправомірних дій він був позбавлений субсидії на наступний опалювальний період, а тому, вважаючи, що відповідач незаконно збільшив обсяг спожитого ним газу, звертається до суду із даним позовом за захистом своїх порушених прав споживача.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» (далі ТОВ «Херсонрегіонгаз»), оскільки послуги з газопостачання та нарахування оплати за їх споживання здійснюється саме цим підприємством, яке судом було задоволено, про що постановлено відповідну ухвалу 28.12.2018 року.

Свої позовні вимоги позивач в ході судового розгляду підтримав, просив їх задовольнити. Пояснив також суду, що показники газового лічильника в квартирі № 58, по пр.ту Перемоги, 38 він ТОВ «Херсонрегіонгаз» знімав та оплачував самостійно, існуючу заборгованість за послуги з газопостачання не визнає, оскільки її нараховано його матері ОСОБА_4, крім того, станом на лютий 2018 року він мав переплату 1497 грн., а на травень 2018 року 45 грн., а тому вважає завищеним відповідачем обсяг спожитого ним газу.

Акціонерне товариство «Херсонгаз», що є правонаступником всіх прав та обов»язків ПАТ «Херсонгаз», подало до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому зазначило, що не є належним відповідачем у справі, оскільки з 01.07.2015 року не постачає природний газ населенню в зв»язку із анулюванням відповідної ліцензії Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 1762 від 18.06.2015 року, а має відповідно до постанови НКРЕКП № 846 від 29.06.2017 року лише ліцензію на право господарської діяльності з розподілу природного газу межах території міста Херсон та Херсонської області, в зв»язку із чим договір про надання послуг з газопостачання № 20/578 від 08.12.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Херсонгаз», припинив свою дію.

В судовому засіданні представник АТ «Херсонгаз» проти позову заперечувала з цих же підстав, просила відмовити в його задоволенні.

Залучене за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Херсонрегіонгаз» також подало до суду відзив на позов, в якому просило відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконано свого обов»язку як побутового споживача, відповідно до діючого законодавства, щодо укладення договору постачання природного газу, проте, він продовжує цей газ використовувати, а також періодично оплачує ці послуги на рахунок зі спеціальним використанням та на його рахунок з Державного бюджету перераховуються кошти на відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги, тобто між ними виникли та існують фактичні договірні відносини. Заборгованість за спожиті послуги позивачу нарахована правомірно, оскільки він невчасно та в повному обсязі їх оплачував.

Представник ТОВ «Херсонрегіонгаз» в судовому засіданні заперечувала проти позову з цих же підстав.

Заслухавши позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Як встановлено судом та визнано самим позивачем, ОСОБА_1 є власником квартири № 58, в будинку № 38, по пр.-ту Перемоги, в м.Нова Каховка, Херсонської області, в ній зареєстрований та проживає.08.12.2006 року ним укладено договір № 20/578 про надання послуг з газопостачання (населенню) з ВАТ з газопостачання та газифікації «Херсонгаз».

На виконання вимог ст.16 Закону України від 08.07.2010р. № 2467-VІ «Про засади функціонування ринку природного газу», який діяв до 1.10.2015р., ПАТ «Херсонгаз» проведено відокремлення функцій розподілу та постачання природного газу, у зв'язку із чим 01.07.2015 року анульовано ліцензію ПАТ «Херсонгаз» на право ведення господарської діяльності із постачання природного газу на території м. Херсон та Херсонської області.

Постачальником природного газу споживачеві у спірних правовідносинах є ТОВ «Херсонрегіонгаз».

Таким чином, договір № 20/578 про надання послуг з газопостачання (населенню) з ВАТ з газопостачання та газифікації «Херсонгаз» від 08.12.2006 року чинним визнаний бути не може.

Надання послуг споживачам - фізичним особам з газопостачання регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2496, а також умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.

У відповідності до п.2 розділу ІІІ "Правил постачання природного газу", затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, за договором постачання природного газу постачальник зобов'язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об'ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Обов'язок відповідача як власника квартири та споживачів житлово-комунальних послуг оплачувати одержані послуги, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу.

До житлово-комунальних послуг законодавство відносить комунальні послуги: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

У відповідності до ст. 12 Закону України №329-VIII «Про ринок природного газу» від 09.04.2015р., який введено в дію із 1.10.2015р., постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2500 та розміщений на офіційному сайті Регулятора та сайті постачальника, а також у друкованому виданні - газеті «Наддніпрянська правда» від 16.12.2015р. №98-99.

Частиною 2 ст.13 цього закону встановлений обов'язок споживача укласти договір про постачання природного газу.

Таким чином, доводи позивача про відсутність укладеного між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг та вимоги про визнання чинним договору 08.12.2006 року між ним та ВАТ з газопостачання та газифікації «Херсонгаз» є необгрунтованими, оскільки встановлено, що відповідачу з 01.07.2015 року надаються такі послуги ТОВ «Херсонрегіонгаз», і сам по собі факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від обов`язку оплачувати надані послуги, оскільки згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання позивачем.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постановах від 19 листопада 2015 року у справі № 6-582цс15 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Аналогічна правова позиція зазначена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №212/4917/15-ц від 05.04.2017 року.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 01.10.2018 р. за споживачем ОСОБА_1 обліковувалась заборгованість в розмірі 604,57 грн.

Відповідачем ТОВ «Херсонрегіонгаз» суду наданий детальний розрахунок щодо її утворення, із зазначенням періоду, тарифу за послуги з надання природного газу, обсягу споживання газу позивачем ,нарахувань оплати за ці послуги та здійснених в рахунок їх оплати позивачем платежів, розмір заборгованості щомісячно, з якого вбачається, що станом на 01.05.2018 року переплата позивачем за споживання природного газу дійсно складала 143,05 грн. Разом з тим, як встановлено судом, з 01.05.2018 року по 01.10.2018 року об»єм спожитого за адресою проживання останнього газу складає 173 куб.м ( відповідні показники приладу обліку ОСОБА_1 не заперечуються), на суму 1203,72,75 грн., в рахунок оплати якого сплачено 456,12 грн.

При цьому доводи позивача про те, що відповідач незаконно збільшив обсяг спожитого ним природного газу, в зв»язку із чим утворилась ця заборгованість, суд вважає неспроможними, оскільки вони не підтверджуються жодним належним доказом.

Так, в судовому засіданні біло встановлено, і ці обставини підтвердив сам позивач, що останній не виконує свій обов»язок щомісячного повідомлення відповідачу показань свого газового лічильника у відповідності до вимог п.4 Розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року, а тому споживання природного газу за адресою: м. Нова Каховка, пр.-т ПеремогиАДРЕСА_2 визначалось на рівні планового місячного об»єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача,. Разом з тим, 03.10.2018 року представником оператора ГРМ показники приладу обліку позивача були зафіксовані, а тому обсяг спожитого позивачем природного газу приведено у відповідність до фактичного і розрахунок боргу ОСОБА_1 проведений саме станом на ці показники.

Таким чином, станом на 01.10.2018 року його заборгованість склала: 1203,72 грн. (нарахування) 456,12 грн. (оплата) -143,05 грн. (переплата на 01.05.2018 року) = 604,57 грн.

Отже, враховуючи, що позивач не здійснював плату за надані послуги з газопостачання в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої розрахований позивачем відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ, суд вважає заявлені ним позовні вимоги щодо визнання її неправомірною та зобов»язання зробити перерахунок за 2018 рік необґрунтованими і також відмовляє у їх задоволенні. При цьому суд не бере до уваги і доводи ОСОБА_1 щодо висунення претензій відповідачем з приводу сплати боргу за спожиті послуги не йому, а померлій матері, оскільки це є просто помилкою відповідача та не змінює фактичних обставин справи щодо користування послугами ТОВ «Херсонрегіонгаз» саме позивачем.

На підставі вищезазначеного та, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 209, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Херсонгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» про визнання договору про надання послуг з газопостачання чинним, визнання нарахованої заборгованості неправомірною та зобовязання зробити перерахунок нарахованої заборгованості за надані послуги за газопостачання за 2018 рік відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а при оголошенні судом вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 березня 2019 року.

Ознайомитись з текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя М. Є. Бойко