Номер провадження: 22-ц/813/5409/19
Номер справи місцевого суду: 509/1340/18
Головуючий у першій інстанції Козирський Є. С.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментам та пені, стягнення додаткових витрат на дитину, зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:
17 квітня 2018 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому просила суд, стягнути з ОСОБА_1 на її користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 36000,00 гривень, пеню в розмірі 22630,00 гривень, додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 12500,00 гривень; змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу, вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2013 року шлюб між ними був розірваний, місце проживання дітей визначено із матір`ю. Діти проживають та перебувають на утриманні матері.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 квітня 2013 року на утримання двох дітей було стягнуто з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень на місяць.
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2013 року за апеляційною скаргою відповідача рішення суду було скасовано та з посиланням на те, що відповідач не працює, стягнено аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на місяць.
Оскільки апеляційна скарга була подана після набуття чинності рішенням суду, то їй було видано виконавчий лист на підставі рішення суду першої інстанції. Вказаний виконавчий лист, за усною рекомендацію державного виконавця Овідопольського ВДВС, 31.05.2013 року вона відправила поштою до ВДВС Балаклавського району м. Севастополя, тобто за місцем фактичного перебування відповідача. Незважаючи на її подальші письмові звернення до вказаного ВДВС від 05.06.2013р., 16.07.2013р., та 09.10.2013р., вона не отримувала будь-яких відомостей про відкриття провадження по справі та про виконання рішення суду.
Разом з тим, як вказує позивач, відповідач нерегулярно сплачує аліменти на утримання сина, на даний час, взагалі, ухиляється від їх сплати, у зв`язку з чим, на даний час заборгованість по сплаті аліментів за останні три роки перед зверненням до суду складає 36000 грн. (розрахунок: 1000х12 місяцівх3 роки). При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пеня застосовується починаючи з першого місяця з квітня 2013 року (аліменти стягнуто починаючи з 25 березня 2013 року) та закінчуючи березнем 2018 року (на час звернення до суду). Оскільки розмір аліментів та заборгованість за кожен місяць є однаковим, то пеня за кожен день прострочення є однаковою величиною (1000х1%=10грн.). Тому пеня за період з включно з квітня 2013 року по включно березень 2018 року складає 22630 грн. (а.с. 5).
Також позивач зазначає, що згідно довідки ТОВ «ОВАСАК», що надає медичні стоматологічні послуги, у доньки ОСОБА_3 , 2005 р.н., діагностовано прогеніческий, перехресний прикус, ускладнений глибоким прикусом, дистонія 13 зуба, ротація 12 зуба. У зв`язку з хворобою потребує лікування вартість якого складає 23000грн. Вона працює в якості бухгалтера військової частини і її місячний заробітко складає 7078грн., що не дозволяє їй самостійно сплатити необхідні витрати на лікування доньки. Отже з відповідача підлягає стягненню 1/2 частина необхідних витрат, що складає 12500грн.
Застосований за рішенням апеляційного суду спосіб стягнення аліментів та їх розмір 1000 гривень на двох дітей, явно не відповідає потребам на утримання дітей. Тому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.
З урахуванням викладеного, оскільки донька потребує додаткових витрат на лікування, а також те, що відповідач не виконує свої обов`язки по сплаті аліментів, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та стягнення пені за прострочення сплати аліментів та зміну способу стягнення аліментів.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволены частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 15000 гривень, пеню в розмірі 3650,00 гривень. Змінено спосіб стягнення аліментів визначений рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2013 року у справі №509/3987/13-ц та стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.04.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. В іншій частині вимог відмовлено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині зміни способу стягнення аліментів та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в цій частині позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що змінений розмір аліментів повинен був стягуватись від дня набрання законної сили рішенням суду; у ОСОБА_1 народилась ще одна дитина, він не має постійного доходу, доходи нерегулярні, мінливі.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині зміни способу стягнення аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від даного шлюбу, вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.10.2013 року шлюб між ними був розірваний, місце проживання дітей визначено із матір`ю. Діти проживають та перебувають на утриманні матері.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 квітня 2013 року на утримання двох дітей було стягнуто з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000грн. на місяць. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2013 року за апеляційною скаргою відповідача рішення суду було скасовано та з посиланням на те, що відповідач не працює, стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на місяць.

Згідно положень статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Обов`язковість рішення суду, як одна з засад судочинства встановлена нормами Конституції України, які є нормами прямої дії. Недотримання цього принципу порушує правовий порядок, встановлений державою.

Частина перша статті 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Частинами 1, 2, 5 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно медичного висновку №907 від 27.09.2016р з додатками ОСОБА_5 страждає хронічними захворюваннями: синдром ОСОБА_6 . ВПС стан після пластики підартального ДМЖП (02.10.2012), недостатність аортального клапану І ступеню, блокада правої ніжки ОСОБА_7 ступеню. У зв`язку з захворюванням потребує систематичного лікування та індивідуального догляду матері.

Оскільки розмір аліментів на утримання двох дітей, незалежно від інших обставин не може бути меншим ніж 1/3 частина всіх видів заробітку (доходу) відповідача, то суд першої інстанції правильно вважав можливим змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Однак судова колегія не може погодитись зі строком обчислення стягнення аліментів та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Сімейним кодексом України не встановлено чіткого моменту початку обчислення строків виплати аліментів у разі зміни способу їх стягнення, а тому необхідно керуватись загальними правилами обчислення процесуальних строків.

Так у відповідності до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Спосіб стягнення аліментів встановлено рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 грудня 2018 року, а тому спосіб стягнення аліментів підлягає зміні з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подачі позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині утримання нової сім`ї та народження у 2015 році іншої дитини колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Так судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у слуханні справи у суді першої інстанції, а саме: брав участь у судових засіданнях, заявляв клопотання про витребування доказів, надавав пояснення та докази у справі.

Однак доказів наявності у нього дитини ОСОБА_8 , 2015 року народження, у суді першої інстанції не було надано, хоча обставин, які б перешкоджали йому це здійснити, що об`єктивно не залежали від ОСОБА_1 , не було.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не приймає доводи про наявність на утриманні дитини ОСОБА_8 , 2015 року народження.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними, оскільки доводи апеляційної скарги були розглянуті і обґрунтовані судом першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів.
Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують зазначені вище висновки суду першої інстанції і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи. Жодного належного та допустимого доказу на спростування вказаних вище висновків суду першої інстанції скаржник не надала.
Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.
Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає, однак оскаржуване судове рішення підлягає зміні у частини визначення строку обчислення стягнення аліментів. Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 грудня 2018 року змінити в частині строку обчислення стягнення аліментів і викласти в наступній редакції:

Змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.10.2013 року по справі №509/3987/13-ц (провадження №22-ц/785/6233/13) та стягувати з ОСОБА_1 .06.1985 р.н. РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 25 листопада 2019 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко