ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4715/19 Справа № 199/8873/17 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Універсал Банк до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2017 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства Універсал Банк до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року призначено в цивільній справі за Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором судову економічну експертизу фінансово-кредитних операцій, виконання якої доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідницького інституту судових експертиз: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384-385 КК України.

На вирішення експертизи поставлено наступні запитання:

1. Чи відповідає поданий ПАТ «Універсал Банк» розрахунок заборгованості ОСОБА_2 умовам укладеного між сторонами кредитного договору № 096-2008-1818 від 30.05.2008 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

2. Який розмір заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Універсал Банк» за кредитним договором №096-2008-1818 від 30.05.2008 року станом на 19 жовтня 2017 року?

3. Якою є реальна відсоткова ставка за кредитним договором №096-2008-1818 від 30.05.2008 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2

Зобов`язано ОСОБА_2 оплатити вартість проведення експертного дослідження.

У розпорядження експертів направлено цивільну справу №199/8873/17 (2/199/165/18) за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Попереджено сторони про наслідки ухилення від експертизи, передбачені ст. 109 ЦПК України.

Провадження в даній цивільній справі зупинено до проведення експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року по справі № 199/8879/17 за позовом ПАТ Універсал Банк до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту в частині призначення місця проведення судово-економічної експертизи та направити справу на подальшій розгляд до суду першої інстанції для встановлення належного місця проведення судово-економічної експертизи.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, Публічне акціонерне товариство Універсал Банк звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

17 травня 2018 року у судовому засіданні суду першої інстанції від ОСОБА_2 надійшла заява про призначення судової експертизи фінансвово-кредитних операцій (а.с.14-16 т.2).

В обґрунтування своєї заяв ОСОБА_2 зазначила, що банк наводить невірні дані щодо заборгованості відповідачів та просить доручити проведення експертизи Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Відповідно до ст. 107 ЦПК України при призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про необхідність призначення судової економічної експертизи фінансово-кредитних операцій.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що з заяві апелянт просить доручити проведення експертизи Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, а в оскарженій ухвалі зазначено виконання експертизи доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідницького інституту судових експертиз, однак зазначає, що не має підстав не довіряти експертиз двох вказаних експертних установ, в той же час звертає увагу, що проведення експертизи у Дніпропетровському науково-дослідницькому інституту судових експертиз коштує майже вдвічі дорожче ніж аналогічне дослідження у Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Внаслідок чого, родина апелянта може понести значні та необґрунтовані фінансові збитки з причин довільного ціноутворення на послуги фахівців Дніпропетровського науково-дослідницького інституту судових експертиз, колегія суддів справиться критично, оскільки апелянт має право звернутися до суду із відповідною заявою про відшкодування витрат пов`язаних із розглядом справи у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича