Провадження № 2/243/383/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третіх осіб ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, що діє в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, що діє в інтересах ОСОБА_6 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 є матір'ю дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8. Відомості щодо батька ОСОБА_6 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Як зазначає представник позивача, родина ОСОБА_2 з 13 червня 2017 року перебуває на обліку служби у справах дітей, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах на підставі проживання дітей в родині, де батьки не виконують батьківські обов'язки, в наслідок чого родина була передана під соціальний супровід до Слов'янською міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді.

У зв'язку з невиконанням батьківських обов'язків, ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно її дітей - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Над вказаними дітьми призначено опікуна. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає в родині батька, ОСОБА_14 та його дружини ОСОБА_15. Також разом з ОСОБА_14 проживає ще одна донька ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7.

ОСОБА_6 деякий час проживав в родині ОСОБА_14. Родина зверталася до суду з питання позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та призначення піклувальника, але згідно чинного законодавства заявником не надано повного пакету документів для встановлення піклування та відповідний позов залишено без розгляду.

У жовтні поточного року ОСОБА_6 почав мешкати в іншій родині та згідно наказу від 26 жовтня 2018 року служби у справах дітей Слов'янської міської ради «Про тимчасове влаштування ОСОБА_6», неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово влаштований до сім'ї ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Представник позивача вказує про те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що виражається в тому, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає для його нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі.

Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала та не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити та пояснили, що ОСОБА_6 мешкає в їхній родині з жовтня 2018 року та називає їх батьками.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 04 грудня 2018 року відповідач ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька ОСОБА_6 - ОСОБА_17 записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.10).

Як вбачається з Наказу Служби у справах дітей Слов'янської міської ради Донецької області від 26 жовтня 2018 року, ОСОБА_6 було тимчасово влаштовано до сім'ї ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.12).

Згідно характеристики, наданої адміністрацією Слов'янської спеціальної ЗОШ-І №41, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_11, навчається в даній школі з 1 класу. До уроків готується несистематично. Мати, ОСОБА_2, не цікавиться навчанням дитини та не відповідально ставиться до його виховання в сім'ї. Учень перебував у ОСОБА_15 (подруга його померлої бабусі). ОСОБА_15 приділяла увагу ОСОБА_6, завжди надавала допомогу класному керівнику (а.с.13).

Згідно листа від 19.06.2017 року №301 Слов'янського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді щодо родини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, під час візиту було виявлено, що родина за даною адресою не мешкає, місцезнаходження ОСОБА_2 невідоме (а.с.14).

Згідно листа від 30.11.2018 року №637 Слов'янського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, громадянка ОСОБА_2 проживає тимчасово зі своєю новонародженою дитиною - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_14, у своєї знайомої ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_2 Умови для проживання новонародженої дитини відсутні. Відсутні дитячі речі, гігієнічні засоби, ванночка, будь - яке ліжко (а.с.15).

Згідно пояснення, наданого 06.03.2018 року ОСОБА_2, вона не має постійного місця проживання, проживає у різних знайомих, доходів для утримання дітей теж немає. В травні повинна народити дитину, планує займатися вихованням дітей (а.с.16).

Згідно акту обстеження умов проживання служби у справах дітей Слов'янської міської ради від 13.05.2017 року за адресою АДРЕСА_2 проживає

родина ОСОБА_15 та ОСОБА_14. Разом з ними проживали неповнолітні (малолітні) діти - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_15, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_16, та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_17 (а.с.17).

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 29 листопада 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_18, позбавлена батьківських прав відносно її малолітніх дітей - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6. Над вказаними дітьми призначено опікуна (а.с.20-22).

Згідно заочного рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_18, позбавлена батьківських прав відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Над дитиною призначено опікуна (а.с.18-19).

Відповідно до заочного рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 червня 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_18, позбавлена батьківських прав відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дитина проживає в родині батька, ОСОБА_14 та його дружини ОСОБА_15. Також разом з ОСОБА_14 проживає ще одна донька ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.24-25).

Згідно заяви від 13.05.2017 року, наданої ОСОБА_15, вона займалася вихованням та утриманням дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_15, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_17, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_16. Мати утриманням та вихованням дітей не займалася. Місце знаходження громадянки ОСОБА_2 на час написання заяви їй було невідоме (а.с.23).

Як слідує з Висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради від 13 грудня 2018 року, орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_18, доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8).

Відповідно до ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відносно своїх дітей батьки мають як права так і обов'язки стосовно її виховання.

Так, відповідно до приписів ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам, мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 164 СК України батьки можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до нього батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, … засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину,

несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений належними доказами той факт, що ОСОБА_2 протягом тривалого періоду часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого сина, не займається його вихованням, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не утримує належно в матеріальному плані, не в повній мірі цікавиться його станом здоров'я, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не проявляє до дитини материнської турботи та уваги, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не опікується духовним розвитком та підготовкою до самостійного життя, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не забезпечує необхідного і належного харчування та медичного догляду.

Доказів, які б спростовували такі доводи позивача ОСОБА_2 до суду не надала.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Отже, оскільки позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 гривень 80 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 12 Закону України «Про охорону дитинства», п.п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007

року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, ст.ст. 19, 150-151, 164-165 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, що діє в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_18, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, та мешкає за адресою: АДРЕСА_3, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_18, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь Держави суму судового збору у розмірі 704 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду В.І.Старовецький