Єдиний унікальний номер 227/4556/18 Номер провадження 22-ц/804/2920/19

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Мальованого Ю.М., Космачевської Т.В.

за участю секретаря судового засідання Самойленко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2019 року у цивільній справі № 227/4556/18 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про збільшення розміру виплат, спричиненого ушкодженню здоров`я та індексацію виплат (суддя першої інстанції Мацишин Любов Степанівна, повне судове рішення складено 18 лютого 2019 року), -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про збільшення розміру виплат, спричиненого ушкодженню здоров`я та індексацію виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2010 року, яке частково змінено рішенням Апеляційного суду Донецької області від 16 вересня 2010 року на його користь стягнуто з ВАТ «Донецькобленерго» в рахунок втраченого заробітку, спричиненого ушкодженню здоров`я 1577,19 грн., починаючи з 12 травня 2010 року.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що 22 квітня 1983 року, проходячи повз насип каналізаційного колектору в районі с. Жданівський в м. Добропілля ОСОБА_1 ухопився рукою за пружину, що висіла на дроті високовольтної лінії електричних мереж (ВЛЕМ). Внаслідок того, що (ВЛЕМ) знаходилася під напругою 6000 вольт, його вдарило струмом і він отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді обширного опіку правої руки, правого плеча та своду голови.

За даним фактом правоохоронними органами було проведено слідство і вироком Добропільського міського суду від 02 грудня 1983 року було засуджено посадових осіб Добропільського РЕМ Кіровських Електричних мереж ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ст. 167 КК УРСР та призначено покарання у вигляді штрафу на користь держави 200 і 150 рублів відповідно.

Сім років після травми позивач не міг самостійно пересуватися, а в подальшому його стан здоров`я погіршився. В 1991 році йому дали 3 групу інвалідності з дитинства безстроково. У висновку МСЕК від 10 вересня 1991 року про умови та характер праці зазначено, що йому протипоказана тяжка фізична праця.

Відповідно до копії трудової книжки він почав трудову діяльність у 1991 році, 1993-1996 р.р. працював гірником підземним із повним робочим днем у шахті, у 2003 році звільнився з посади сторожа Добропільського міського відділу освіти за власним бажанням.

Позивач від взаємодії з електричним струмом отримав електроопіки 4 ступеня голови, правої кісті, передпліччя і лопаточної області біля 7% поверхні тіла, опікову хворобу середньої тяжкості. У нього маються наслідки цієї травми у вигляді рубців на голові, спині, правій кісті, ампутаційних культів 2.5 пальців правої кісті, згибальної контрактури кісті пальців. Приймаючи до уваги виявлені деформації правої кісті і пальців, ступінь їх функціонування, позивачу згідно висновку Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи від 12 травня 2010 року встановлено 60% втрати працездатності.

З 1992 року позивач працював на шахті «Добропільська», отримавши кваліфікацію гірничого робітника підземного другого розряду дільниці водовідлив з повним робочим днем в шахті, але в 2001 році змушений був звільнитися з шахти.

Враховуючи, що в порушенні вимог законодавства, відповідачем йому сплачувалась сума розміром 1577,19 грн. без врахування її перерахунку (у зв`язку із збільшенням мінімальної заробітної плати та середнього заробітку), тому позивач вважає, що з відповідача на його користь слід стягнути індексацію сум до 2018 року, що становить 83232,41 грн.

Також враховуючи, що з 2010 року станом на 2018 рік середній заробіток змінився, позивачем була направлена заява про видачу довідки про середній заробіток за 1 квартал 2018 року та виходячи з середнього заробітку за 1 квартал 2018 року х 60% (втрати працездатності) буде становити перерахована сума щомісячної виплати.

Позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача на його користь індексаційні виплати за період з листопада 2010 року по вересень 2018 року по щомісячним платежам в рахунок втраченого заробітку, спричиненого ушкодженням здоров`я в розмірі 83232,41 грн.; збільшити розмір стягнення з відповідача на його користь в рахунок втраченого заробітку, спричиненого ушкодженням здоров`я з розрахунку середнього заробітку за 1 квартал 2018 року на посаді гірничого робітника другого розряду дільниці водовідлив ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» х 60% (втрати працездатності) починаючи з жовтня місяця 2018 року щомісячно.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про збільшення розміру виплат, спричиненого ушкодженню здоров`я та індексацію виплат задоволені частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь ОСОБА_1 індексаційні виплати в межах трьохрічного терміну у розмірі 68104,79 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 576,67 грн.

Із вказаним рішенням суду не погодилися ОСОБА_1 та Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» і подали апеляційні скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач ОСОБА_1 посилався на те, що з даним рішенням він повністю погодитись не може, так як вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. При винесенні рішення суд не врахував певні обставини справи та не взяв до уваги певні доводи, не повно з`ясував усі фактичні обставин справи та не дослідив їх, не надав належної оцінки, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду; рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи в частині відмови йому у збільшенні розміру стягнення з відповідача на його користь в рахунок втраченого заробітку, спричиненого ушкодженням здоров`я з розрахунку середнього заробітку за 1 квартал 2018 року на посаді гірничого робітника другого розряду дільниці водовідлив ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» х 60% (втрати працездатності), починаючи з жовтня місяця 2018 року щомісячно. Суд першої інстанції не врахував, що він має право на вказане збільшення у зв`язку з підвищенням вартості життя та у зв`язку з збільшенням розміру мінімальної заробітної плати.

Позивач просив Донецький апеляційний суд рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2019 року змінити та прийняти нове рішення, яким збільшити розмір стягнення з відповідача на його користь в рахунок втраченого заробітку, спричиненого ушкодженням здоров`я з розрахунку середнього заробітку за 1 квартал 2018 року на посаді гірничого робітника другого розряду дільниці водовідлив ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» х 60% (втрати працездатності) починаючи з жовтня місяця 2018 року щомісячно.

В обґрунтуванні апеляційної скарги відповідач Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» посилався на те, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, а саме в частині задоволення позовних вимог про стягнення індексаційних виплат, в іншій частині (в частині відмови в задоволенні позовних вимог) рішення відповідачем не оскаржується. В частині задоволення позовних вимог відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки вважає таке рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам матеріального права.

Відповідач просив Донецький апеляційний суд скасувати рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2019 року по справі № 227/4556/18 в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення індексаційних виплат у розмірі 68104,79 грн., та прийняти нове рішення, яким відмовити у стягненні індексаційних виплат у розмірі 68104,79 грн. повністю.

В іншій частині (в частині відмови у задоволенні інших позовних вимог) рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2019 року по справі № 227/4556/18 залишити без змін.

Постановою Донецького апеляційного суду від 21 травня 2019 року апеляційні скарги Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» та ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2018 року залишено без задоволення.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2018 року залишено без змін.

Із вказаною постановою Донецького апеляційного суду від 21 травня 2019 року не погодився відповідач - Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» і подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 227/4556/18, провадження № 61-11864св19, касаційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» задоволено частково.

Постанову Донецького апеляційного суду від 21 травня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення індексаційних виплат в межах трирічного терміну в розмірі 68104,79 грн. скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду на 30 жовтня 2019 року.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 13 листопада 2019 року задоволено клопотання Матюшенкова ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції і справу призначено до розгляду на 28 листопада 2019 року о 11 год 00 хв.

Донецький апеляційний суд переглядає справу в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення індексаційних виплат. В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

В судове засідання апеляційного суду представник Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том № 2, а.с. 75).

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Матюшенкова Д.В., обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача - Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2010 року стягнуто з ВАТ «Донецькобленерго» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди в наслідок пошкодженого здоров`я 1577,19 грн. щомісяця, починаючи з 19 лютого 2008 року, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., в іншій частині позову відмовлено (том № 1, а.с. 25-27).

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 16 вересня 2010 року апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» задоволено частково. Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2010 року змінено. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» на користь ОСОБА_1 в рахунок втраченого заробітку, спричиненого ушкодженням здоров`я 1577,19 грн. щомісяця, починаючи з 12 травня 2010 року. В іншій частині рішення залишено без змін (том № 1, а.с. 28-30).

Вказаними вище рішеннями встановленні наступні обставини.

22 квітня 1983 року, позивач проходячи повз насип каналізаційного колектору в районі с. Жданівський в м. Добропілля ухопився рукою за пружину, що висіла на дроті високовольтної лінії електричних мереж (ВЛЕМ). В наслідок того, що (ВЛЕМ) знаходилася під напругою 6000 вольт, його вдарило струмом і він отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді обширного опіку правої руки, правого плеча та своду голови.

За даним фактом правоохоронними органами було проведено слідство і вироком Добропільського міського суду від 2 грудня 1983 року були засуджені посадові особи Добропільського РЕМ ОСОБА_5 Електричних мереж ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за ст.167 КК УРСР та призначено покарання у вигляді штрафу на користь держави 200 і 150 рублів відповідно.

У 1991 році ОСОБА_1 визнано інвалідом з дитинства 3 групи безстроково.

Із копії трудової книжки вбачається, що позивач у 1991 році розпочав свою трудову діяльність, 1993-1996 років працював гірником підземним із повним робочим днем у шахті, у 2003 році звільнився з посади сторожа Добропільського міського відділу Освіти за власним бажанням (том № 1, а.с. 7-11).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №351 від 12 травня 2010 року, ОСОБА_1 встановлено 60% втрати працездатності.

Задовольняючи позовні вимоги позивача частково і стягуючи з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь ОСОБА_1 індексаційні виплати в межах трирічного терміну у розмірі 68104,79 грн., суд першої інстанції послався на те, що розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ІВС = (II1: 100) х (II2: 100) х (II3: 100) х ... (IIZ: 100), де II-1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІ-2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення, II-Z - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, оскільки вказана формула не може бути застосована при розрахунку індексації спірних виплат, оскільки вона застосовується при розрахунку боргу з врахуванням індексу інфляції, а не індексації виплат, яка розраховується за методикою, визначеною Порядком № 1078 і саме на підставі такої методики має бути розраховано заборгованість.

Судом першої інстанції помилково проведений розрахунок індексації відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 року № 663 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 21 грудня 1998 року № 2034, від 21 липня 1999 року № 1321). Вказана постанова втратила чинність (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078).

Статтею 455 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року (який діяв на час заподіяння каліцтва позивачу) передбачено, що в разі заподіяння каліцтва або іншого ушкодження здоров`я організація чи громадянин, відповідальні за шкоду, зобов`язані відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати або зменшення працездатності, а також відшкодувати витрати, викликані ушкодженням здоров`я (посилене харчування, протезування, сторонній догляд тощо).

Відповідно до статті 465 Цивільного кодексу Української РСР, відшкодування за шкоду, пов`язану з зменшенням працездатності потерпілого, а також за шкоду, пов`язану з смертю, провадиться щомісячними платежами.

Як вбачається із частини 1 статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Частиною 1 статті 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спірні правовідносини продовжують існувати після набрання чинності ЦК України, тому до них підлягають застосуванню положення цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Як вбачається із частини 1 статті 1197 ЦК України, розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, до втраченого заробітку (доходу) включаються всі види оплати праці за трудовим договором за місцем основної роботи і за сумісництвом, з яких сплачується податок на доходи громадян, у сумах, нарахованих до вирахування податку. До втраченого заробітку (доходу) не включаються одноразові виплати, компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога, допомога по вагітності та пологах тощо.

Як вбачається із частини 1 статті 1199 ЦК України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов`язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо.

Після досягнення потерпілим чотирнадцяти років (учнем вісімнадцяти років) юридична або фізична особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілому також шкоду, пов`язану із втратою або зменшенням його працездатності, виходячи з розміру встановленої законом мінімальної заробітної плати.

Згідно частини 3 вказаної вище статті, після початку трудової діяльності відповідно до одержаної кваліфікації потерпілий має право вимагати збільшення розміру відшкодування шкоди, пов`язаної із зменшенням його професійної працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, виходячи з розміру заробітної плати працівників його кваліфікації, але не нижче встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати.

Частиною 1 статті 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодження здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

Відповідно до частини 1 статті 1208 ЦК України, за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду.

Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року передбачено, що в інших випадках виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка має право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок (наприклад, за відсотком втрати працездатності) сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років.

Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (із змінами і доповненнями) передбачено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно зі статтею 6 вказаного вище Закону, у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Як вбачається із Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Пунктом 4 вказаного вище Порядку передбачено, що суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Пунктом 1-1 вказаного вище Порядку передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції помилково обрахована індексація зі всієї суми виплати, а не в межах прожиткового мінімуму для відповідної категорії населення (непрацездатних осіб), як це передбачено Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Апеляційний суд погоджується з розрахунком розміру індексацій них виплат, наданих відповідачем в межах трирічного терміну, який складає 189 грн. 78 коп., оскільки розрахунок проведений у відповідності до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 189 грн. 78 коп. індексаційних виплат.

В іншій частині позовних вимог щодо індексаційних виплат слід відмовити.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині щодо індексацій них виплат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» задовольнити частково.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2019 року в частині спору про стягнення з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь ОСОБА_1 індексаційних виплат скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 індексаційні виплати в межах трьохрічного терміну у розмірі 189 (сто вісімдесят дев`ять) грн. 78 коп.

В іншій частині спору про стягнення індексаційних виплат відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 28 листопада 2019 року

Суддя: О.Д.Канурна