Справа № 2-н/325/30/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року смт. Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Апалькова О.М., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Копун Ігоря Миколайовича про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ КЕЙТЕРІНГ» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2019 року до Приазовського районного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Копун Ігоря Миколайовича про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ КЕЙТЕРІНГ» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Положеннями статті 161 ЦПК України регламентовано, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженняборжника - Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ КЕЙТЕРІНГ»: 52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський район, селище міського типу Слобожанське, вул. В. Сухомлинського, б. 48А, що територіально не відноситься до юрисдикції Приазовського районного суду Запорізької області.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, заявник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" і розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014р. № 27/0/38-14, була змінена підсудність судових справ з Новоазовського районного суду Донецької області на Приазовський районний суд Запорізької області.

Згідно ст. 3 названого Закону визначення територіальної підсудності справ, розгляд яких розпочинається після видання головою відповідного вищого спеціалізованого суду розпорядження про відновлення роботи місцевого, апеляційного суду у зв`язку із зміною меж району або завершенням антитерористичної операції, здійснюється без урахування положень цього Закону.

На підставі Постанови Верховної Ради України від 11.12.2014 № 32-VIII «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж міста Маріуполь, Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів Донецької області», що набрала законної сили 17.12.2014 (зі змінами в редакції Постанови ВР №457-VIII від 20.05.2015 року, ВВР, 2015, № 26, ст. 232), відбулися зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області. Згідно вказаної постанови за рахунок земель Павлопільської сільської ради (в тому числі території села Павлопіль, села Пищевик, села Черненко), збільшена територія Волноваського району Донецької області.

Враховуючи те, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є с. Павлопіль, яке на момент звернення до суду з заявою про видачу судового наказу входить до складу Волноваського району Донецької області, суддя приходить до висновку, що дана справа не підсудна Приазовському районному суду Запорізької області.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що справа не підсудна Приазовському районному суду Запорізької області, тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Копун Ігоря Миколайовича про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ КЕЙТЕРІНГ» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати - відмовити.

Ухваламоже бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: О.М.Апалькова