Дата документу 27.11.2019 Справа № 554/9588/19
Провадження № 2/554/2954/2019
УХВАЛА

27 листопада 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кучеренко В.В.,

адвоката позивача Черненко Л.В.,

представника відповідача Рось ОСОБА_1 М.,

розглянувши клопотання представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває вищевказана цивільна справа.

15.11.2019 року до суду від представника відповідача, Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Полтавської міської ради, надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки відповідач вважає, що спір, який виник між сторонами, є публічно-правовим; посадові особи Управління, як державного реєстратору прав на нерухоме майна, здійснюють публічно-владні управлінські функції, а позовні вимоги ґрунтуються на протиправності проведених Управлінням реєстраційних дій, тому спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

26.11.2019 року до суду від адвоката позивача надійшло письмове заперечення на клопотання сторони відповідача про закриття провадження у справі, відповідно до якого зазначено, що позивач звернувся до суду за захистом свого права власності на нерухоме майно, державну реєстрації якого було скасовано відповідачем, а тому спір між сторонами є приватноправовим , а отже підлягає захисту в порядку цивільного судочинства.

У судовому засіданні представник відповідача Рось З.М. клопотання про закриття провадження підтримала.

Адвокат відповідача у судовому засіданні заперечувала проти закриття провадження у справі, прохала суд відмовити у задоволенні клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду у справах № 820/4146/17, № 823/235/16, № 807/719/15, № 810/184/18 оскарження рішення про державну реєстрацію, яке є наслідком реалізації сторонами у справі прав на спірне нерухоме майно, підлягає розгляду за правилами господарського чи цивільного судочинства.

Під час визначення предметної юрисдикції справи слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог та характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно правових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що предметом захисту є право власності позивача ОСОБА_2 на нерухоме майно громадський будинок (магазин) за адресою АДРЕСА_1 , оскільки йому стало відомо, що запис про право власності було скасовано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Спір про захист права власності у спосіб, обраний позивачем, на думку суду, не є публічно-правовим спором з урахуванням обставин справи, а тому вказана цивільна справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, в задоволенні клопотання сторони відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 255, 260-261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання дій протиправними відмовити.

Ухвала суду окремому оскарженню від рішення суду не підлягає.

Суддя М.О. Материнко