провадження 2/201/1249/2019
УХВАЛА

21 березня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Плевако О.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг газопостачання та витрат,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дніпрогаз» 18 грудня 2018 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг газопостачання та витрат, позовні вимоги не доповнювалися і не уточнювалися. Позов прийнято до провадження, справа по суті не слухалася, розглядалися клопотання, виносилися ухвали, спір по суті не вирішено.

В судове засідання від представника позивача надійшло клопотання (заява) про закриття провадження в справі через відмову від цих вимог позову в звязку відсутністю предмету спору, вирішенням спору і добровільною сплатою відповідачем боргу, також ставиться питання про повернення судового збору. Суд вважає можливим задоволення клопотання та закриття провадження в справі, виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору, а п. 4 цієї частини статті передбачає закриття провадження в справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Зясувавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та заяви представника позивача, враховуючи його право і повноваження на таке клопотання, розяснивши наслідки такої заяви та враховуючи її обґрунтованість, зважуючи на вище вказані обставини і на те, що заява не порушує інтереси учасників справи та інших осіб, суд вважає можливим клопотання задовольнити. Судом зясовано, що сторона позивача відмовилася від позову саме через відсутність предмету спору, добровільне його вирішення.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, закриття провадження в справі за заявою позивача з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Крім того, сторона позивача ставіть питання про повернення судового збору, сплаченого при подачі позову.

Згідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Частиною 6 статті 142 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою - пятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у звязку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини девятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 254 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У судовому засіданні встановлено, що позивачем з урахуванням вимог майнового характеру та кількості вимог немайнового характеру при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1 762 гривень (а.с. 5), що підтверджується матеріалами справи. Також було встановлено, що інших понесених і документально підтверджених судових витрат не має.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, повернення судового збору з державного бюджету суд бере до уваги, що провадження по справі слід закрити, тому суд вважає можливим повернути позивачу сплачений ним судовий збір по справі, оскільки сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття провадження по справі, а тому заява ґрунтується на вимогах закону та є передбачені законом підстав для її задоволення, крім того слід зазначити, що під час судового розгляду не було встановлено, а відповідачем не надано та не підтверджено належними та допустими доказами, що провадження по справі закрито у звязку необґрунтованими діями позивача, а не з інших підстав, що не залежать від його дій чи бездіяльності або з інших обставин, зазначене підтверджено матеріалами справи та ґрунтується на вимогах закону.

Приймаючи до уваги вказане, суд приходить до висновку про те, що право позивача і повноваження його представника на таке клопотання є, заява не порушує інтереси учасників справи та інших осіб, тому суд вважає можливим клопотання задовольнити і провадження по справі закрити з поверненням судового збору.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», п. 2 ч. 1 ст. 255, ст. 133, 142, 222, 254, 256, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг газопостачання та витрат закрити.

Повернути Публічному акціонерному товариству «Дніпрогаз» сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1762 грн. згідно платіжного доручення № 7457 від 13 грудня 2018 року.

Ухвала набрала законної сили 21 березня 2019 року.

Ухвалу може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -