МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ__________
Пр. №2/521/606/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Сегеди О.М.,

при секретарі - Романюк О.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення порядку участі у вихованні дитини,

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він перебував у шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2011 року у Першому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 645. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю, відповідачкою у справі.

Позивач зазначав, що після припинення шлюбних відносин з відповідачкою, остання більше двох років перешкоджає йому у спілкуванні з сином та не дає можливості приймати участь у його вихованні.

Вказував, що спроби вирішити з ОСОБА_2 питання щодо його участі у вихованні і спілкуванні з сином, добровільно, залишилися без результату.

Стверджував, що з цього приводу він звертався до органу опіки та піклування, який 29 вересня 2016 року надав висновок про визначення порядку його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення перебування дитини з батьком щотижня з 17:00 год. до 19:00 год. у четвер в присутності матері до 3-річного віку дитини, після досягнення дитиною 3-річного віку без присутності матері; також було встановлення перебування дитини з батьком щотижня суботи з 15:00 год. до 18:00 год. в присутності матері до 3- річного віку дитини, після досягнення дитиною 3-річного віку без присутності матері.

Посилаючись на те, що відповідачка не виконує рішення органу опіки та піклування від 29 вересня 2016 року та перешкоджає йому зустрічатися та спілкуватися з сином, позивач просив суд визначити порядок його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення перебування дитини з батьком щотижня з 17:00 години до 19:00 години у четвер та щотижня у суботу з 15:00 год. до 18:00 години без присутності матері.

Ухвалою суду від 19 липня 2018 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 23-24).

26 вересня 2018 року ОСОБА_2 надала через канцелярію суду заяву про зупинення провадження у даній справі, в обґрунтування якої зазначала, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2018 року було відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (а.с. 46-47,48-49).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2018 року по справі було продовжено строк підготовчого провадження та призначено підготовче провадження на 19 листопада 2018 року об 11:30 год. (а.с. 56-57).

Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року заява ОСОБА_2 про зупинення провадження була залишена без задоволення (а.с.102-103).

Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року підготовче провадження по справі було закрите та призначено справу до судового розгляду на 29 листопада 2018 року о 14:00 год. (а.с.104-105).

10 грудня 2018 року представником відповідачки ОСОБА_5 було надано через канцелярію суду заяву про зупинення провадження у даній справі, в обґрунтування якої зазначив, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру стягнення аліментів (а.с. 130,131-132).

Ухвалою суду від 10 грудня 2018 року заява представника про зупинення провадження у справі була залишена без задоволення (а.с. 137-138).

10 грудня 2018 року у судовому засіданні представником відповідачки ОСОБА_5 був заявлений відвід судді Сегеді О.М. з тих підстав, що вона двічі ухвалою суду відмовила в зупиненні провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення порядку участі у вихованні дитини, до розгляду Приморським районним судом м. Одеси цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та збільшення аліментів (а.с. 133).

Ухвалою суду від 10 грудня 2018 року у зв`язку з заявленим відводом провадження у справі було зупинено та справа передана до канцелярію суду для призначення судді для вирішення питання про відвід судді Сегеді О.М. (а.с. 139-140).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2018 року Поліщук І.О. у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді Сегеді О.М. в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення порядку участі у вихованні дитини, було відмовлено (а.с. 147).

Ухвалою суду від 11 грудня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення порядку участі у вихованні дитини було поновлено та призначено судове засідання на 14 січня 2019 року о 10:00 год. (а.с. 151-152).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 березня 2019 року заява представника відповідача про зупинення провадження у справі була залишена без задоволення (а.с. 204-206).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 березня 2019 року заява представника відповідача про відвід судді Сегеді О.М. в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення порядку участі у вихованні дитини, була залишена без розгляду на підставі п.5 ст. 39 ЦПК України (а.с. 207-208).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. При цьому, неодноразово заявляв та стверджував, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, перешкоджає їх зустрічам, змінює місце свого проживання.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України.

14 березня 2019 року представник відповідачки, який діє на підставі договору про надання правової допомоги №29/11/2018 року від 29 листопада 2018 року після видалення судді до нарадчої кімнати для розгляду заяви про відвід судді, залишив судове засідання.

Оскільки, доказів поважності своєї відсутності в судовому засіданні після виходу суду з нарадчої кімнати по розгляду заяви про відвід судді представник відповідачки не надав, тому суд, такі дії представника відповідачки відносить до таких, що суперечать вимогам ст. 43 ЦПК України, та розцінює їх як зловживання ним своїми процесуальними правами, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 6 ст. 223 ЦПК України, наслідки, визначені частинами третьою - п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Отже, у зв`язку з тим, що представник відповідачки залишив залу судового засідання без поважних причин, суд вважає можливим провести подальший розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главами першою та тринадцятою СК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2011 року у Першому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 645.

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 7).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, починаючи з 22 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 115-116).

З матеріалів справи вбачається, що оскільки батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не було досягнуто згоди про порядок виховання дитини та спілкування з нею, 29 вересня 2016 року органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було надано висновок про визначення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні його сина, шляхом встановлення перебування дитини з батьком щотижня з 17:00 год. до 19:00 год. у четвер в присутності матері до 3-річного віку дитини, після досягнення дитиною 3-річного віку без присутності матері; також було встановлення перебування дитини з батьком щотижня суботи з 15:00 год. до 18:00 год. в присутності матері до 3- річного віку дитини, після досягнення дитиною 3-річного віку без присутності матері (а.с. 8).

Висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №2771/01-20 від 29 вересня 2016 року сторонами не оскаржувався.

В судовому засіданні, позивач стверджував, що відповідачка порушує його права та права їх дитини, оскільки ігнорує рішення органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації та чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, шляхом зміни місця проживання, з підстав чого він звертався до поліції (а.с. 9-18,170,171,173).

Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 17 липня 2018 року відповідачка на час звернення позивача до Малиновського районного суду м. Одеси, а саме на 11 липня 2018 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до Малиновського району м. Одеси (а.с. 22).

З матеріалів справи вбачається, що 25 липня 2018 року ОСОБА_2 знялася з реєстрації по АДРЕСА_1 та зареєструвалася за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 118-119).

Зі змісту висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації №01-11/2623/3вих. від 12 лютого 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю, ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_4 , тобто без реєстрації, про що був складений акт.

Встановлено, що позивач займав посаду начальника ВПР ЦЗД і його грошове забезпечення за період з січня 2016 року по червень 2017 року становило 18700,58 грн. (а.с. 89).

Згідно довідки ФОП ОСОБА_7 від 22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 працює з 16 жовтня 2018 року в ФОП ОСОБА_7 на посаді начальника відділу навчання (а.с. 88).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2018 року ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_1 (а.с .91).

В процесі судового розгляду представником відповідачки після відкриття провадження по даній справі було повідомлено Малиновський районний суд м. Одеси про відкриття ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення останнього батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 48-49, 62-66, 67-69, 70, 71, 72-74, 77-78, 79-81).

З цих підстав представниками відповідачки неодноразово надавалися заяви про зупинення провадження у справі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення порядку участі у вихованні дитини, до розгляду Приморським районним судом м. Одеси цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та збільшення аліментів, які були залишені судом без задоволення.

14 березня 2019 року в судовому засіданні представником відповідачки до суду було надано висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації №01-11/2623/3вих. від 12 лютого 2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 196-197).

Суд вважає, що розгляд вказаних справ не пов`язаний між собою, а тому ОСОБА_1 до винесення судового рішення про позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина має право спілкуватися з дитиною та приймати участь в його вихованні.

Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом справ щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд вважає, що оскільки наявний в матеріалах справи висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №2771/01-20 від 29 вересня 2016 року на даний час не скасований, то саме цей висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради повинен бути прийнятий судом в якості доказу щодо розв`язання спору між сторонами щодо участі батька дитини у її вихованні.

Статтею 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитини не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини (відсутність самостійного доходу, зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами, аморальна поведінка, яка може зашкодити розвиткові дитини), бути розлученою зі своєю матір`ю.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, яка набрала чинності для України 27 лютого 1991 року, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (Заява № 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у Справі Olssonv. Sweden (№ 2) від 27 листопада 1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

Отже, при винесенні рішення суд приймає до уваги тільки інтереси дитини, які переважають над інтересами батьків.

Як встановлено судом, батько дитини, позивач у справі не ухилявся і не ухиляється від спілкування з сином, бажає приймати участь у його вихованні, а тому суд вважає, що сторони повинні виконувати встановлений рішенням органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №2771/01-20 від 29 вересня 2016 року порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким встановлено систематичні зустрічі батька з дитиною, щотижня з 17:00 год. до 19:00 год. у четвер в присутності матері до 3-річного віку дитини, після досягнення дитиною 3-річного віку без присутності матері; також було встановлення перебування дитини з батьком щотижня суботи з 15:00 год. до 18:00 год. в присутності матері до 3-річного віку дитини, після досягнення дитиною 3-річного віку без присутності матері.

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, оскільки заявлений позивачем режим побачень з сином відповідає рішенню органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради№2771/01-20 від 29 вересня 2016 року, який сторонами не оскаржувався.

Що стосується тверджень позивача щодо перешкоджання відповідачкою йому у зустрічах з дитиною, шляхом зміни місця її проживання, то суд вважає, що в процесі розгляду справи дані твердження не знайшли свого підтвердження, а тому не підлягають задоволенню, оскільки відповідачка не зобов`язана повідомляти позивача про місце свого проживання.

За таких обставин, суд, виходячи з інтересів малолітньої дитини, визначає способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до рішення органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №2771/01-20 від 29 вересня 2016 року.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір у справі складає 704,80 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду, (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 141, 142, 151, 153, 155, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення порядку участі у вихованні дитини - задовольнити частково.

Визначити способи участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення перебування дитини з батьком щотижня суботи з 15:00 год. до 18:00 год. без присутності матері.

В іншій частині позоввних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 березня 2019 року.

Суддя: О.М. Сегеда