Справа №718/2623/19
Провадження №2/718/717/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26.11.2019 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря Лакусти В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: органу опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - органу опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що з відповідачкою ОСОБА_2 вони зареєстрували шлюб 19.10.2011 року у виконавчому комітеті Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.02.2019 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них є малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Питання про стягнення аліментів позивачем не ставилося. На даний час між ними виник спір щодо місця проживання дитини. З часу припинення подружніх відносин дитина переважно проживає біля нього, так як відповідачка перебуває за межами України з метою працевлаштування. Не дивлячись на це, в них виникають непорозуміння щодо місця проживання сина ОСОБА_4 . Мати дитини наполягала, що син повинен проживати з нею, а на період її перебування за кордоном вихованням дитини займатимуться її батьки.
Позивач зазначає, що з цим категорично не погоджується, та вважає, що місце проживання малолітнього сина повинно бути визначено біля нього, а тому просить визначити місце проживання сина разом із ним, оскільки він забезпечив всі необхідні житлово-побутові умови для проживання дитини, має постійне місце роботи та отримує достатній дохід, до кримінально відповідальності не притягувався та позитивно характеризується за місцем проживання, він піклується про сина. Враховуючи наведене, просив позов задовольнити та запевнив, що немає наміру перешкоджати відповідачці спілкуватись з дитиною.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте 13.11.2019 року через канцелярію подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням по виклик відповідачки, яке розміщене на офіційному сайті Судова влада України Кіцманського районного суду Чернівецької області, від 13.11.2019 року.
Представник третьої особи Герецун Л.Я. подала заяву про розгляд судового засідання без представника органу опіки і піклування. Вважають за доцільне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В судовому засіданні встановлено, що батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , а матірю ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с.10).
Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.02.2019року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.(а.с.14)
Відповідно до висновку органу опіки і піклування Кіцманської РДА щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , орган опіки і піклування вважає за доцільне проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити в сімї батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с.Брусниця Кіцманського району Чернівецької області (а.с.11-12).
Також встановлено, що рішенням №9 від 25.07.2019 року комісії з питань захисту прав дитини вирішено визнати за доцільне проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сімї батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с.Брусниця Кіцманського району Чернівецької області.(а.с.13).
Зі змісту довідки виданої ФОП ОСОБА_5 вбачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно працює у ФОП ОСОБА_5 з 14.01.2019 року по даний час.(а.с.16).
Відповідно до довідки серія ІАА №0568339 ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.17) та згідно сертифікату серії 2 НОМЕР_2 про проходження профілактичного наркологічного огляду, у ОСОБА_1 ознаки наркопаталогії на момент огляду відсутні.(а.с.18).
Згідно довідок, виданих виконкомом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, №2242 та №2243 від 09.09.2019 року вбачається, що до складу сімї ОСОБА_1 входять батько - ОСОБА_1 , 1956 року народження, мати - ОСОБА_6 , 1959 року народження, та син - ОСОБА_3 , 2013 року народження (а.с.19) та те, що ОСОБА_1 має на утриманні сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20).
Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих начальнику служби у справах дітей, вбачається, що остання не заперечує проти проживання сина ОСОБА_7 біля його батька ОСОБА_1 (а.с.21).
Згідно характеристики Нижньостановецької сільської ради, ОСОБА_1 проживає у с.Брусенки, за час проживання в населеному пункті зарекомендував себе виключно з позитивної сторони (а.с. 22).
Відповідно до довідки №179 від 09.09.2019 року, яка видана Кіцманською РДА Чернівецької ОДА, ОСОБА_3 навчається у першому класі Брусницького ЗНЗ І-ІІІ ст. ім. І.Миколайчука.(а.с.23).
Згідно характеристики виданої виконкомом Брусницької сільської ради, ОСОБА_1 за час проживання в селі зарекомендував себе виключно з позитивної сторони.(а.с. 24).
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сімї від 09.09.2019 року ОСОБА_1 проживає у газифікованому будинку, працює, розлучений, має на утриманні сина (а.с.25).
Відповідно до положень ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.
Згідно із ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини, при цьому суд бере до уваги що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.
Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.
Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.
Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).
Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.
Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.
Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки це в першу чергу відповідає інтересам дитини, малолітного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.
На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115,160,161 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 223, 247, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: органу опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - задовольнити.
Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення чи дня складання повного судового рішення.

Суддя: Л.О. Масюк