Ухвала

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 127/21709/17-ц

провадження № 61-45868св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

треті особи: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Бєлая Оксана Миколаївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 12 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Медвецького С. К., Рибчинського В. П., Оніщука В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про виселення.

Позовна заява мотивована тим, що 22 вересня 2016 року банк у порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки, укладеного між сторонами на забезпечення виконання кредитного договору

від 14 листопада 2006 року № VIH0GL02021089.

Після отримання права власності на предмет іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» намагалося отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій стала реєстрація у ньому ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення зі зняттям з реєстраційного обліку в органах МВС України.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до

ПАТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої О. М., треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання правочину недійсним, визнання протиправним та скасування рішення, визнання права власності.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що правочин з набуття ПАТ КБ «ПриватБанк» права власності на квартиру, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 , є незаконним, а рішення нотаріуса про державну реєстрацію такого права протиправним, оскільки перехід права власності на квартиру відбувся з порушенням положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» за відсутності підстав для оформлення права власності. На момент відчуження банком квартири, в ній зареєстровані та проживають неповнолітні діти, проте попереднього дозволу на вчинення такого правочину орган опіки та піклування не надавав. Вказує також, що квартира, в якій проживає її сім?я придбана не за рахунок кредитних коштів, наданих відповідачем, у зв?язку з чим просила її позов задовольнити.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 остаточно просила визнати недійсним правочин з набуття ПАТ КБ «ПриватБанк» права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , визнати недійсним та скасувати рішення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої О. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31574493 від 26 вересня 2016 року, визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 червня 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним правочин з набуття ПАТ КБ «ПриватБанк» права власності на квартиру, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 . Визнано недійсним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої О. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31574493 від 26 вересня 2016 року. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивоване тим, що заставне майно придбане не за рахунок кредитних коштів, наданих позивачем, а також у зв`язку із відсутністю дозволу органу опіки та піклування на виселення малолітніх дітей. Задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що порушені права іпотекодавця при реєстрації права власності на квартиру, отже, така реєстрація відбулася з порушення встановленого законом порядку, а тому наявні підстави для визнання правочину недійсним, визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 12 вересня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк». Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення. В іншій частині позову відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що права ОСОБА_1 не порушені, остання була повідомленою про наявність заборгованості, та їй надано строк для сплати, а оскільки остання не виконала письмові вимоги іпотекодержателя, банк звернув стягнення на предмет іпотеки. Зважаючи на те, що підстави для визнання недійсним правочину з набуття банком права власності на квартиру відсутні, а вимога про скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію права власності є похідною.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 12 вересня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що вимоги від 25 липня 2016 року № 952 та 952/1 направлено не за адресою проживання власника квартири та не за місцем знаходження предмета іпотеки, а на іншу адресу, тому вказані вимоги боржник не отримувала, отже, відсутній документ, який підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя. Крім того, висновок суду апеляційної інстанції про те, що відповідачі за первісним позовом підлягають виселенню із займаної квартири без надання іншого жилого приміщення не ґрунтується на вимогах закону, оскільки право власності на передану в іпотеку банку квартиру набуто не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу ОСОБА_1 .

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання правочину недійсним, визнання протиправним та скасування рішення, визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 12 вересня 2018 року призначити до судового розгляду на 04 грудня

2019 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик