Справа № 524/6002/18
Провадження №2/524/290/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, переданих за інвестиційним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, переданих за інвестиційним договором.

Зазначав, що 23 лютого 2016 року між ним та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 було укладено інвестиційний договір № 2302 згідно з яким він перерахував/передав відповідачу 137 250 (сто тридцять сім тисяч двісті п'ятдесят) гривень 00 коп., що на момент укладення Договору складало 5 000 тис. доларів США., в якості інвестиції в проект останнього по реалізації світлих нафтопродуктів, а відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно виплачувати йому по 5 % грошових коштів від його суми інвестиції. На виконання вимог вказаного договору перерахував відповідачеві грошові кошти в сумі 70 000,00 грн. та 67 250,00 грн. Факт перерахування коштів підтверджується меморіальними ордерами № В881018702 № В881011192. Згідно плану виплат перші відсотки від інвестиції згідно Договору повинні були надійти на його рахунок 08 квітня 2016 року. Однак, у визначений в Договорі термін, грошові кошти від відповідача не надійшли, що є істотним порушенням зобов'язання.

Просив стягнути на свою користь з відповідача грошові кошти в розмірі 137 936,00 грн. та невиплачені відсотки в сумі 187 846,06 грн., а також витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 26 250,00 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 3257,85 грн.

15 серпня 2018 року ухвалою судді було позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвалою судді від 12 вересня 2018 року було відкрито провадження у справі, залучено учасників справи та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2018 року визнано підготовку справи до розгляду закінченою та призначено до розгляд у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року розгляд справи було відкладено у зв'язку із неявкою учасників справи та постановлено повідомити відповідача ОСОБА_2 шляхом надання оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також засобами рекомендованого поштового зв'язку.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не прибули, позов підтримали, просили задовольнити посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві, про що подали письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув повторно, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом надання оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.

Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 527 ЦК України зазначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом достовірно встановлено, що 23 лютого 2016 року між позивачем ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 було укладено інвестиційний договір № 2302 згідно з яким позивач зобов'язувався перерахувати/передати відповідачу 137 250 (сто тридцять сім тисяч двісті п'ятдесят) гривень 00 коп., що на момент укладення Договору складало 5 000 тис. доларів США., в якості інвестиції в проект останнього по реалізації світлих нафтопродуктів, а відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно виплачувати позивачу по 5 % грошових коштів від його суми інвестиції. (а.с. 8-15)

На виконання вимог вказаного договору позивач перерахував відповідачеві грошові кошти в сумі 70 000,00 грн. та 67 250,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами № В881018702 № В881011192. (а.с. 17,18)

Згідно плану виплат перші відсотки від інвестиції згідно Договору повинні були надійти на рахунок позивача 08 квітня 2016 року. Однак, у визначений в Договорі термін, грошові кошти від відповідача не надійшли, що є істотним порушенням зобов'язання.

Відповідно п. 4.1.4 Інвестиційного договору від 23 лютого 2016 року у разі не виконання своїх обов'язків виконавцем інвестор набуває матеріальні права на, або права на відшкодування коштів, із наступних джерел виконавця (згідно своєї частки в загальному обороті виконавця, що становить 5000 дол. США в перерахунку), - а) паливо або обладнання, яке перебуває у власності Виконавця, б) грошові кошти, які знаходяться у виконавця, як суб'єкта господарської діяльності; в) права власності на частку у господарській діяльності Виконавця.

Згідно п. 5.1 Інвестиційного договору від 23 лютого 2016 року сторони погодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання виконавцем своїх зобов'язань за цим договором інвестор матиме право вимагати, а виконавець зобов'язаний вчинити всі необхідні дії з метою відшкодування усіх витрат інвестора, здійснених ним в процесі укладення та дії договору

Пунктом 6.4. Договору, передбачено, у випадку невиконання або неналежного виконання Договору, сторона яка порушила Договір, несе відповідальність, згідно з законодавством України, діючим на дату підписання Договору.

Окрім того, п. 6. 5 Інвестиційного договору від 23 лютого 2016 року передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання виконавцем своїх обов'язків за цим договором Інвестор має право вимагати від Виконавця відшкодовувати усі витрати Інвестора, а також крім цього виплатити компенсацію у розмірі 60 % (відсотків) річних від суми фактично понесених витрат Інвестора, пов'язаних з виконанням договору, за весь період з моменту здійснення відповідних витрат до моменту розірвання Договору.

Станом на день розгляду справи відповідач фактично не повернув позивачеві взяті в останнього кошти в розмірі 137, 250 грн.

Відповідач не подав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом вказаних обставин та позову.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведені обставини, правильність обчислення розмірів боргу, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за інвестиційним договором: - від 23 лютого 2016 року в розмірі 137 250,00 грн., кошти у розмірі 686 грн. (шістсот вісімдесят шість) як сплачену комісію за перерахування коштів, невиплачені відсотки в сумі 187 846,06 грн., витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 26 250,00 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 3257,85 грн., оскільки позовні вимоги є обґрунтовані.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 525, 526, 527, 530, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 283, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Фізчної особи - підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 137 250,00 грн. (сто тридцять сім тисяч двісті п'ятдесят грн. 00 коп.), кошти у розмірі 686 грн. (шістсот вісімдесят шість) як сплачену комісію за перерахування коштів, та невиплачені відсотки в сумі 187 846,06 грн. (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот сорок шість грн. 06 коп.) за інвестиційним договором № 2302 від 23 лютого 2016 року, витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 26 250,00 грн. (двадцять шість тисяч двісті п'ятдесят грн. 00 коп.) та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 3257,85 грн. (три тисячі двісті п'ятдесят сім грн. 85 коп.)

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_3

Відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_4

Заочне повне рішення виготовлено 21 березня 2019 року. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня розгляду заяви про перегляд заочного рішення у разі його нескасування. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: