РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року

Київський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Чередник В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 638/11680/18 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком» (65005 м.Одеса вул. Михайлівська б.44) до ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (код 31650052, 03150 м. Київ вул. Казимира Малевича б.31) про стягнення суми, -

Встановив:

22.11.2018 р. з Дзержинського районного суду м.Харкова до Київського районного суду м.Харкова надійшла цивільна справа за позовною заявою ПрАТ СК «Теком» до ОСОБА_1 про стягнення суми, на підставі ст.993,1187,1188,1192,1194 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування».

При цьому, позивач посилався на те, що 01.10.2016 року в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода. Водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Тоуоtа RAV 4», д/н НОМЕР_3, допустила зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacertti», д/н НОМЕР_5, яким керував ОСОБА_2, внаслідок чого автомобіль останнього одержав механічні пошкодження.

07.11.2016 року постановою Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1, було визнано винною у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу на користь держави.

На момент ДТП автомобіль «Chevrolet Lacertti», д/н НОМЕР_5, був застрахований у ПрАТ СК «Теком» згідно Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 008-40 Д/Т/АТ від 25.04.2016 року.

Керуючись даним Договором страхування, відповідно до страхового акту № 5954/Хф від 10.11.2016 року, Висновку експерта № 233В/2016 від 04.11.2016 року, позивачем було сплачено за заявою Страхувальника на картковий рахунок останнього сума страхового відшкодування у розмірі 17 430,57грн., що підтверджується відповідним платіжним документом.

В подальшому, після проведення ремонту застрахованого ТЗ, відповідно до доповнення до страхового акту № 5954/Хф від 10.11.2016 року, позивачем за заявою Страхувальника на його картковий рахунок було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 846,43 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Тобто, фактичними витратами понесеними ПрАТ СК «Теком» по Договору страхування становить сума 18 277,00 грн.

Згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільна-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Тоуоtа RAV 4», д/н НОМЕР_3, була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» за Полісом АЕ/7885401, у зв'язку з чим, остання сплатила ПрАТ СК «Теком» суму матеріального збитку з урахуванням зносу (відповідно до ст. 29 Закону) у розмірі 9 660,00 грн.

Таким чином, різниця між фактичними витратами по Договору страхування та розміром страхового відшкодування, отриманого від ПрАТ «СК «ВУСО» складає 8 617,00 грн. (18 277,00 грн. - 9 660.00 грн.).

У зв'язку з чим, 17.07.2017 року ПрАТ СК «Теком» звернулося до відповідача з

претензією № 236/17 щодо відшкодування позивачу суми виплаченого страхового

відшкодування в порядку суброгації.

Однак, на даний час вищевказана сума страхового відшкодування у добровільному порядку відповідачем позивачу не сплачена, що і стало підставою із зверненням до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 26.11.2018 р. відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначене перше судове засідання.

07.12.2018 р. представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що згідно з полісом ПрАТ «ВУСО» № АЕ/7885401 (строк дії з 21.03.2016р.. по 20.03.2017р.), страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну складає 100 000 тис. грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі страхового акту № 5954/Хф від 10.11.2016р., доповнення до страхового акта від 19.01.2017р., та висновку експерта № 233В/2016 від 04.11.2016 р., страхове відшкодування складало 18 277,00 грн., тобто суму, що покривається лімітом відповідальності страховика відповідача.

Отже, представник відповідача вважає, що шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи була оцінена на підставі висновку експерта з урахуванням фізичного зносу та підлягала відшкодуванню саме в розмірі 19051,43 грн., а враховуючи, що фактичний розмір шкоди покривається страховим полісом то страхова виплата мала бути здійснена в повному обсязі ПрАТ «ВУСО».

Таким чином, враховуючи правові висновки Верховного Суду, та той факт, що ОСОБА_1 не може нести відповідальність за відмову її страховика від здійснення виплати страхового відшкодування як в повному обсязі, так і в частині, вважає, що остання є неналежним відповідачем за позовом ПрАТ «Теком» про стягнення коштів у розмірі 8 617.00 грн., адже розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності її страховика.

26.12.2018 р. представником позивача подано відповідь на відзив, де поміж іншого зазначено, що ПрАТ «СК «ВУСО» у відповідності до вимог статті Закону сплатило позивачу страхове відшкодування у загальному розмірі 11 560,00 грн., різницю між фактичним розміром шкоди та вказаним страховим відшкодуванням повинен, на підставі ст.1194 ЦК України, сплатити завдавач шкоди - в даному випадку ОСОБА_1

08.01.2019 р. представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, де, крім іншого зазначено, що представник позивача в відповіді на відзив напівжирним шрифтом виділив той факт, що сума фактичних витрат становить 18 277,00 грн.

Таким чином, сума, яка підлягала сплаті ПрАТ «СК «ВУСО» складає не 19 600 грн., як вказано у відповіді на відзив, а 18277. 00 грн., що відповідає сумі, яка реально сплачена позивачем. В свою чергу, ПрАТ «ВУСО» не мало права здійснювати відрахування від такої суми у вигляді застосування коефіцієнта фізичного зносу, оскільки страхове відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу мало бути здійснено ПрАТ «Теком» виключно з урахуванням фізичного зносу, що в свою чергу свідчить про те, що сума є неправильною.

02.01.2019 р. до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просив залучити в якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» та просив стягнути з співвідповідача суми, а саме доплатити позивачу страхове відшкодування розмірі 1 900,00 грн. (11 560,00 грн. - матеріальний збиток - 9 600,00 грн. - виплачене сі відшкодування).

Вказано, що з ПрАТ «СК «ВУСО» підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 1 900,00 грн., і, в свою чергу ОСОБА_1 зобов'язана сплатити позивачу відповідно до ст.1194 ЦК України відповідну різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, отриманим від ПрАТ «Страхва компанія «ВУСО», а саме 6 717,00 грн.

24.01.2019 р. ухвалою суду залучено до участі у справі в якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО».

25.02.2019 р. до суду надійшла заява представника позивача про закриття провадження по справі в частині вимог до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення суми, однак стягнення судового збору пропорційно заявлених останнім позовних вимог в розмірі 388, 51 грн.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення уточненого позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві та запереченнях .

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Судом встановлено,та сторонами не заперечено, що 01.10.2016 року в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода. Водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Тоуоtа RAV 4», д/н НОМЕР_3, допустила зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacertti», д/н НОМЕР_5, яким керував ОСОБА_2, внаслідок чого автомобіль останнього одержав механічні пошкодження.

07.11.2016 року постановою Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1, було визнано винною у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу на користь держави.

На момент ДТП автомобіль «Chevrolet Lacertti», д/н НОМЕР_5, був застрахований у ПрАТ СК «Теком» згідно Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 008-40 Д/Т/АТ від 25.04.2016 року.

Керуючись даним Договором страхування, відповідно до страхового акту № 5954/Хф від 10.11.2016 року, Висновку експерта № 233В/2016 від 04.11.2016 року, позивачем було сплачено за заявою Страхувальника на картковий рахунок останнього сума страхового відшкодування у розмірі 17 430,57грн., що підтверджується відповідним платіжним документом.

В подальшому, після проведення ремонту застрахованого ТЗ, відповідно до доповнення до страхового акту № 5954/Хф від 10.11.2016 року, позивачем за заявою Страхувальника на його картковий рахунок було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 846,43 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Тобто, фактичними витратами понесеними ПрАТ СК «Теком» по Договору страхування становить сума 18 277,00 грн.

Згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільна-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Тоуоtа RAV 4», д/н НОМЕР_3, була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» за Полісом АЕ/7885401, у зв'язку з чим, остання сплатила ПрАТ СК «Теком» суму матеріального збитку з урахуванням зносу (відповідно до ст. 29 Закону) у розмірі 9 660,00 грн.

Таким чином, різниця між фактичними витратами по Договору страхування та розміром страхового відшкодування, отриманого від ПрАТ «СК «ВУСО» складає 8 617,00 грн. (18 277,00 грн. - 9 660.00 грн.).

У зв'язку з чим, 17.07.2017 року ПрАТ СК «Теком» звернулося до відповідача з

претензією №236/17 щодо відшкодування позивачу суми виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації.

Стаття 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачають, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частина 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно висновків Верховного суду, вказаних у Постанові від 04 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди упередбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку (п.69 Постанови). Тобто, в межах страхових сум, встановлених Полісом (згідно ст. 9 Закону), з урахуванням франшизи, передбаченої Полісом (відповідно до ст. 12 Закону) та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (відповідно до ст. 29 Закону).

У відповідь на зазначену вище Претензію, як підтверджується Листом ПрАТ «СК «ВУСО» 25.07.2017 року № 5686/720084 (наявний в матеріалах справи) останнє зробило свій розрахунок страхового відшкодування на підставі Наряд-Заказу від 22.11.2016 року ФОП ОСОБА_4 з застосуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 57 % (згідно Висновку експерта № 233В/2016 від 04.11.2016 року) та виплатило ПрАТ СК «Теком» суму страхового відшкодування у розмірі 9 660,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

При цьому, ПрАТ «СК «ВУСО» здійснюючи виплату страхового відшкодування позивачу, в порушення вимог статті 12 Закону (в частині вирахування франшизи за Полісом, яка становить 0 грн.) незаконно відняло від суми матеріального збитку і франшизу, передбачену Договором страхування, укладеним між позивачем та Страхувальником ОСОБА_2 у розмірі 1900,00 грн.

Таким чином, з ПрАТ «СК «ВУСО» підлягало стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 1 900,00 грн.,, що і було сплачено в ході розгляду справи, і, в свою чергу ОСОБА_1 зобов'язана сплатити позивачу відповідно до ст.1194 ЦК України відповідну різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, отриманим від ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», а саме 6 717,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Таким чином, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті на їх належність, допустимість, достовірність, достатність, суд вважає уточнені позовні вимоги Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.13, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4, АДРЕСА_1) на користь Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком» (, р/р 3801 у Акціонерному банку «Південний», МФО 328209, 65005 м.Одеса вул. Михайлівська б.44) 6 717 ( шість тисяч сімсот сімнадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4, АДРЕСА_1) на користь Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком» (, р/р 3801 у Акціонерному банку «Південний», МФО 328209, 65005 м.Одеса вул. Михайлівська б.44) судові витрати в сумі 1423, 50 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» ( , 03150 м. Київ вул. Казимира Малевича б.31) на користь Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком» (, р/р 3801 у Акціонерному банку «Південний», МФО 328209, 65005 м.Одеса вул. Михайлівська б.44) судові витрати в сумі 388, 50 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018.

Позивач: Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Теком» (, р/р 3801 у Акціонерному банку «Південний», МФО 328209, 65005 м.Одеса вул. Михайлівська б.44

Відповідачі: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4, АДРЕСА_1)

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» ( , 03150 м. Київ вул. Казимира Малевича б.31)

Повне судове рішення складено 20.03.2019 р.

Суддя В.Є. Чередник