Провадження № 2/537/298/2019
Справа № 537/5807/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2019 р.Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Маханькова О.В.

за участі секретаря судового засідання Скічко Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кременчукводоканал» про захист інформації про особу,-

Встановив:

До Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області звернулась позивач ОСОБА_1 з позовною заявою, відповідно до якої прохала суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 280000грн та 8000грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позову вказала, що відповідач КП «Кременчукводоканал» обслуговує будинок, в якому вона мешкає , тобто постачає питну воду та нараховує плату за надані послуги.

Протягом останнього часу дуже часто подача питної води надходила брудною, не відповідала санітарним нормам. Протягом 2017р.-2018р. подача неякісної води здійснювалося частіше, вона була змушена фіксувати на фото та відео, збірати зразки води. Незважаючи на претензії з боку мешканців адміністрація відповідача належним чином не реагувала, а тільки залишали в дверях записки про борги. В цих попередженнях були вказані її Ф.І.Б., номер її квартири, її особистий рахунок та сума заборгованості. Вважає, що така інформація порушує її конституційні права і свободи, завдає моральну та матеріальну шкоду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, прохала суд задовольнити позов.

В судовому засіданні представник відповідача не погодився з позовом, надав суду заперечення на позов, прохав суд відмовити в задоволення позову.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши позивача, представника відповідача, приходить до наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Відповідно до ст. 11ч.1,2 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків,визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійніпереконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Згідно ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 року №2297-VI, використання персональних даних працівниками суб'єктів відносин, пов'язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов'язків. Ці працівники зобов'язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв'язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов'язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов'язання чинне після припинення ними діяльності, пов'язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом.

Згідно ст.ст. 1, 2 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб'єкта персональних даних; поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено,що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 кв.№2.

Дані посилання позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року (надалі - Правила), визначено порядок звернення до виконавця послуг у разі неналежного надання послуг, а саме:

- У разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв'язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі.

У повідомленні зазначається прізвище, ім'я та по батькові, точна адреса проживання споживача, а також найменування виду неналежно наданої або ненаданої послуги. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов'язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. Представник виконавця зобов'язаний повідомити споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення (прізвище, ім'я та по батькові), реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття. (п. 33).

- Представник виконавця, якому відомі причини неналежного надання або ненадання послуги, зобов'язаний невідкладно повідомити про це споживача та зробити відповідну відмітку в журналі реєстрації заявок, що є підставою для визнання виконавцем факту неналежного надання або ненадання послуг. (п. 34).

- Представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов'язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з'явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку. (п. 35).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. (зі змінами та доповненнями) під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом чи або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності до вимог п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. (зі змінами та доповненнями), до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Наявністю причинного зв'язку між протиправним діянням і моральною шкодою, що є третьою підставою відповідальності за завдану моральну шкоду, виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. Особа, що заподіяла шкоду, несе відповідальність лише за ту шкоду, яка є необхідним наслідком його поведінки. Неправомірне діяння повинно бути головною причиною, що з неминучістю тягне за собою заподіяння моральною шкоди, необхідною умовою настання негативних наслідків у вигляді фізичних або душевних страждань.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 09 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16, спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Відносини з приводу надання послуги з централізованого постачання холодної води споживачам регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Ці норми не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов'язання з неякісного надання послуги з централізованого постачання холодної води. Виконавець послуг несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством.

Твердження позивача про те, що вона є адвокатом і поширення персональних даних являється підривом авторитету і спричинення їй моральної шкоди, а також те, що вона як адвокат не може захистити себе, не говорячи про інших і це підриває авторитет, честь і гідність, не відповідають дійсності, оскільки право позивача на заняття адвокатською діяльністю припинено згідно п.4 ч.1 ст.32 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" з 10.02.2017 на підставі рішення КДКА Полтавської області від 10.02.2017 року.

Таким чином, позивач не обґрунтував заподіяну їй моральну шкоду, що містяться в позовній заяві, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння моральної шкоди та відповідно її розмір в сумі, яка становить 280000 грн., та не доведення причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача.

Таким чином, відповідальність за шкоду вимагає встановлення складу правопорушення, елементами якого є протиправна поведінка відповідача, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позовній заяві, не знайшли документального підтвердження, не встановлений факт порушення відповідачем право позивача на захист інформації про особу,суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Також не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, тому що позивачем не надано суду жодного доказу про сплату витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 19, 76, 77, 79, 80, 81, 209, 259, 263-2656ЦПК України , ч. 1 ст. 23 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. 11ч.1,2 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1,2 Закону України «Про захист персональних даних», суд , -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кременчукводоканал» про захист інформації про особу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня проголошення даного рішення.

Суддя: Маханьков О.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 20.03.2019року.