КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1550/18
Провадження № 2/488/287/19 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.11.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Тузові Р.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

та відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину , -

в с т а н о в и в :

Позивачка - ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом до відповідача - ОСОБА_2 , в обґрунтування якого вказала, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , 2006 р.н., яка після розірвання шлюбу між сторонами проживає разом зі своєю матір`ю.

Позивачка зазначає, що за період з вересня 2015 року по лютий 2017 року вона понесла додаткові витрати на дитину, пов`язані з її навчанням на курсах іноземної (англійської) мови, на загальну суму - 4 027 грн. Відповідач відмовляється приймати участь у несенні таких витрат, у зв`язку із чим позивачка просить стягнути із нього половину понесених нею додаткових витрат на дитину у розмірі - 2 013,50 грн.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги у повному обсязі, з вищевикладених підстав, просила його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, та не заперечував щодо стягнення з нього додаткових витрат на дитину у розмірі 500 грн., та пояснив, що через свій матеріальний стан та наявність у нього ще однієї малолітньої дитини він не має можливості сплачувати більший розмір таких витрат.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши надані ними письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що сторони по даній справі з 2000 по 2012 роки перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із матір`ю, позивачкою по даній справі.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.04.2012 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі - 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.12.2011 року і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.05.2014 р. розмір аліментів на дитину був зменшений до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення повноліття дитиною, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судовим розглядом також встановлено, що крім ОСОБА_5 , відповідач має ще одну дитину від іншого шлюбу - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.01.2014 р. з нього стягнуті аліменти на користь ОСОБА_7 , у твердій грошовій сумі у розмірі - 385,80 грн. щомісячно, починаючи з 27.11.2013 року і до повноліття дитини.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач - ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи загального захворювання, не працює, та має єдиний дохід у вигляді пенсії по інвалідності.

Із матеріалів справи також вбачається, що дочка сторін по даній справі - ОСОБА_8 у період з вересня 2015 року по лютий 2017 року відвідувала заняття з іноземної (англійської) мови у ФОП « ОСОБА_9 » «ІНФОРМАЦІЯ_3» та у ТОВ «Лінгвоцентр «Інспаер», за які позивачкою було сплачено 4 027 грн. Дане підтверджується наявними у матеріалах справи копіями відповідних договорів на навчання та копіями квитанцій.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей.

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню у рахунок відшкодування додаткових витрат, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що навчальні курси, які відвідувала дитина, позитивно впливають на розвиток її здібностей, та на її рівень навчання з іноземної мови, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями табелів успішності. Тому суд вважає, що ці заняття сприяють розвитку здібностей дитини та відносяться до додаткових витрат у розумінні ч. 1 ст. 185 СК України.

Разом із цим, доказів того, що позивачка узгоджувала з відповідачем необхідність та вартість відвідування цих занять, матеріали справи не місять.

В силу положень ч. 2 ст. 185 СК України, при визначенні розміру додаткових витрат, які підлягають стягненню з відповідача, суд бере до уваги його матеріальний стан, зокрема, те, що він є інвалідом третьої групи та отримує пенсію по інвалідності, яка є його єдиним доходом, і на погашення заборгованості по аліментам 07.09.2018 р. він подав заяву до Інгульського об`єднаного УПФУ м. Миколаєва про утримання з нього аліментів у розмірі 90 % від розміру пенсії, і з 01.10.2018 р. з нього стягується по 1 306,80 грн. щомісяця до погашення заборгованості. Крім цього, суд також враховує, що на утриманні відповідача крім доньки ОСОБА_5 , є ще малолітній син від іншого шлюбу - ОСОБА_10 , який також потребує коштів.

З урахуванням таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки 1 006 грн. 50 коп., що становить половину від заявлених нею позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в прибуток держави суд стягує судовий збір пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину за період з вересня 2015 року по лютий 2017 року у розмірі - 1 006 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави 384 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо або через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна інформація про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 13.11.2019 року

Суддя Л.І. Селіщева