ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 610/3011/18

Провадження № 22-ц/818/1454/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І.В., Колтунової А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 21 грудня 2018 року в складі судді Храмцова В.Б.,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь в розмірі 1/3 частки всіх його (доходів) заробітку.

Позовна заява мотивована тим, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 січня 1995 року, однак проживають окремо.

На даний час вона хворіє, отримала першу групу інвалідності та потребує постійного стороннього догляду. Отримує пенсію як інвалід першої групи, розмір якої становить 1529 грн. 23 коп.

Зазначає, що відповідач на даний час офіційно працевлаштований працює у в/ч НОМЕР_1 Міністерства оборони України, однак у добровільному порядку допомоги їй не надає.

Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 21 грудня 2018 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

21 січня 2019 року до Харківського апеляційного суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не прийняв до уваги матеріали позовної заяви, з яких вбачається, що майже вся її пенсія по інвалідності витрачається на медикаменти та сплату комунальних послуг; згідно з довідкою МСЕК має першу групу інвалідності, потребує стороннього догляду, не має можливості самостійно себе забезпечувати, коштів не вистачає, зазначає, що в матеріалах справи наявна довідка про доходи відповідача, яка вказує на можливість відповідача сплачувати аліменти.

12 березня 2019 року до суду надійшов відзив представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на апеляційну скаргу, в якому він вказує на те, що судом правильно застосовано норми права, ч. 4 ст. 75 СК України, якою передбачено, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом, рішення суду є законним і обґрунтованим. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 21 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання одного із подружжя.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року закінчено підготовку апеляційного розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання одного із подружжя.

Призначено цивільну справу до розгляду судом апеляційної інстанції в приміщенні Харківського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, як інвалід першої групи, у розмірі 1529 грн. 23 коп. щомісячно, таким чином, розмір пенсії забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України, обов`язкові умови для стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини в розумінні Сімейного кодексу України відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 січня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (ксерокопія) НОМЕР_2 виданим 06 січня 1995 року райвідділом реєстрації актів громадянського стану міста Балаклія Харківської області, запис № 2 (а.с. 16).

Згідно довідки до акта МСЕК Серії 12 ААА № 711299 ОСОБА_1 встановлена перша група інвалідності з 15 травня 2018 року до 17 травня 2019 року (а.с. 26).

Згідно виписок з медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_1 має діагноз: цироз печінки, синдром портальної гіпертензії, виразкова хвороба шлунку, асцит, у зв`язку з чим вона потребує додаткових коштів на медикаменти та лікування (а.с. 22-25).

За положеннями частини другої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно із частинами третьої, четвертою статті 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частинами першою та другою статті 76 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15 та від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17.

Вказаний правовий висновок також узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц.

Як було встановлено судом, згідно довідки до акта МСЕК Серії 12 ААА № 711299 ОСОБА_1 встановлена перша група інвалідності з 15 травня 2018 року до 17 травня 2019 року (а.с. 26).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018рік» з 01 грудня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, в розмірі 1497 гривні.

Відповідно до довідки Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області за вих. № 2466 від 19 вересня 2018 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Зміївське об`єднане управління ПФУ і щомісячно отримує пенсію по інвалідності з 15 травня 2018 року, як інвалід першої групи, в розмірі 1529 грн. 23 коп. (а.с. 12).

Таким чином, позивач отримує пенсію по інвалідності, як інвалід першої групи, у розмірі 1529 грн.23 коп. щомісячно, таким чином розмір пенсії забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено згідно вимог процесуального закону, встановивши, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, суд першої інстанції правильно виходив із того, що її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги у розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд розглянув дану справу в межах заявлених позивачем вимог, на підставі наданих сторонами доказів та з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження, не спростовують висновків суду і не дають підстав вважати неправильним застосування судом норм матеріального права чи наявними порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 21 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 березня 2019 року.

Головуючий І.О. Бровченко

Судді: І.В. Бурлака

А.І. Колтунова