Справа № 478/1783/19 Провадження № 2/478/385/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року. смт Казанка Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Іщенко Х.В.,

при секретарі Луговській А.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

28.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, просила розірвати шлюб між нею (позивачем) та відповідачем ( ОСОБА_2 ), зареєстрований 31.10.1974 році Казанківським районним відділом РАГС Миколаївської області, актовий запис № 83, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, що привело до припинення шлюбних відносин у серпні 1999 року і з того часу вони мешкають окремо своїм життям та своїми інтересами . Після припинення шлюбних відносин згоди щодо продовження подружнього життя не досягли, примирення між ними не відбулося. Їх родина фактично розпалася і вони проживають окремо. Від даного шлюбу мають повнолітніх дітей , які проживають окремо .

Позивач у судове засідання не з`явилася , однак надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився , однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Сторони по справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 31.10.1974 році зареєстрували шлюб в Казанківському районному відділі РАГС Миколаївської області, актовий запис № 83 . Від даного шлюбу повнолітніх дітей , які проживають окремо .

Письмові доводи позивача, що видно з тексту позовної заяви, вказують на те, що сторони з серпня 1999 року припинили шлюбні відносини і зараз вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть , спільне життя з відповідачем не склалося, з того часу вони мешкають окремо своїм життям та своїми інтересами . Після припинення шлюбних відносин згоди щодо продовження подружнього життя не досягли, примирення між ними не відбулося. Їх родина фактично розпалася і вони проживають окремо. Від даного шлюбу мають повнолітніх дітей , які проживають окремо, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базується на неможливості подальшого збереження сім`ї.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.113 СК України , особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

При ухваленні рішення суд бере до уваги те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 31.10.1974 року. Від даного шлюбу мають повнолітніх дітей , які проживають окремо . Шлюбні відносини у них припинилися у серпні 1999 р. Чоловік і жінка після припинення шлюбних відносин згоди щодо продовження подружнього життя не досягли, примирення між ними не відбулося. Їх родина фактично розпалася і вони проживають окремо. Розірвання шлюбу не порушує їх інтересів та інтересів їх дітей. Відмова в розірванні шлюбу може порушити їх право на створення нової сім`ї.

Сукупність досліджених судом доказів, їх оцінка свідчать проте, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 200, 256, 264, 268 ЦПК України ст. ст. 110, 112 СК України,суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстрований 31.10.1974 році Казанківським районним відділом РАГС Миколаївської області, актовий запис № 83 .

Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_3 .

Позивач : ОСОБА_1 ,місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 27.11.2019 року

Суддя :