29.11.2019 Справа № 756/523/19
Унікальний №756/523/19
Провадження № 2-о/756/124/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

за участі присяжних : Бабченко Н.С., Берендєєва С.О.

за участі секретаря Пляса Б.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві про оголошення громадянина померлим, -

встановив:

У січні 2019року ОСОБА_1 (надалі за текстом - заявник) звернулася до суду із заявою, в якій просить оголосити її батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 померлим, у зв`язку з тим, що 01.01.2006 року останній вийшов з дому та пішов до своєї матері та по день розгляду заяви в суді не повертався. Жодних звісток про місце знаходження батька заявника з того часу не надходило. 22.07.2014 року правоохоронними органами заведена «розшукова справа», що не дала результатів.

Представник заявника у судовому засіданні вимоги заяви підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляд справи належним чином був повідомлений.До судового засідання надали заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком заявниці, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим ЗАГС Мінського району м. Києва 02.02.1982 року, актовий запис № 362, де в графі батько зазначено ОСОБА_2 (а.с. 7).

Згідно довідки ГУ Національної поліції в Київській області Києво- Святошинський відділ поліції № 9874/109/1008/04-17 від 08.08.2017року, - ОСОБА_2 дійсно розшукується як особа, що зникла безвісти (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч. 3 ст. 46 ЦК України).

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Таким чином, з урахуванням того, що відомості про місцеперебування ОСОБА_2 з 01.01.2006року відсутні, суд вважає, що викладені обставини у заяві заявником доведені та знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому є всі підстави для оголошення ОСОБА_2 померлим, у зв`язку з чим, заяву слід задовольнити.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

На підставі ст. 46, 47 ЦК України та керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, ч.6 ст.268, ст. 293, ст.ст. 305-308 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві про оголошення громадянина померлим- задовольнити;

Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 ;

Датою оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим вважати день набрання рішенням суду законної сили;

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного його тексту, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя: О.М. Луценко

Присяжні: