У Х В А Л А

22 березня 2019 року

м. Київ

справа №308/12945/17

провадження № 61-5499ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В.М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 червня 2018 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 5 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Ужгородський центр професійно-технічної освіти» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

11 березня 2018 року ОСОБА_2, як адвокат ОСОБА_1, подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 червня 2018 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 5 лютого 2019 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення частини третьої статті 392 ЦПК України особою, яка подає касаційну скаргу, не додано довіреності або іншого документу, що підтверджує її повноваження, а також на порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України не додано не документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, згідно з пунктом 7 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду скаржник має сплатити судовий збір в розмірі 200 відсотків скарги, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 цього Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як убачається з оскаржуваних судових рішень позивач у грудні 2017 року звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Тобто позивачем було заявлено до суду чотири вимоги, з яких дві вимоги немайнового характеру та дві майнового і лише дві з них відповідно до положень статті 5 Закону «Про судовий збір» не обкладаються судовим збором, а саме: про поновлення на роботі та визнання незаконним і скасування наказів, як такі, що пов'язані з вимогою про поновлення.

Майнові вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральну шкоду є відповідно такими, що обкладаються судовим збором.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на час подання позову, за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено, що з 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600 гривень.

Заявник з вимог майнового характеру, які не підпадають під дію пільгових згідно зі статтею 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не сплатив.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Таким чином, з урахуванням положень пункту у частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання та розгляд касаційної скарги необхідно доплатити суму судового збору з розрахунку суми, яку заявник просить стягнути. При цьому, оскільки зі змісту оскаржуваних судових рішень суму середнього заробітку встановити неможливо, заявник має сплатити судовий збір, визначивши його розмір відповідно до вищезазначеної норми закону, або надати суду копію позовної заяви з розрахунком середнього заробітку, а також сплатити 1 розмір прожиткового мінімуму за вимогу про стягнення моральної шкоди, що становить 640 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі необхідно надати суду відповідний документ.

Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко