Запорізький апеляційний суд
№ провадження Суддя-доповідач: ОСОБА_1
22ц/807/923/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі:

головуючого: Воробйової І.А.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2018 року по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на рішення та дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» звернулося до суду із скаргою на рішення та дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3

В скарзі зазначено, що 10.11.2014 заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі № 335/11842/14-ц задоволено вимоги АТ «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: будівлю магазину літ. Б, загальною площею 97,3 м2, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, пр-т Леніна, 166-А та належить на праві приватної власності ОСОБА_5, на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль» з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 010/02-2/21 від 19.01.2007 року в сумі 3 296 695,84 грн. шляхом проведення торгів у виконавчому провадженні за початковою ціною визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

20.07.2016 року постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ відкрито виконавче провадження № 51700836 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 27.11.2014року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя по справі № 335/11842/14-ц.

14.07.2017 року Банком одержано лист від 11.07.2017 року вих. № 15033-7-03.4, яким повідомлено Стягувача про надходження до ВПВР УДВС ГТУЮ від осіб, які не є стороною виконавчого провадження, ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 1-кс/331/2443/2017 від 06.07.2017 року про накладення арешту на Предмет іпотеки.

Стягувач у своєму листі вих. № 1409-5/725 від 24.07.2017 року повідомив старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ ОСОБА_7 про відсутність державної реєстрації накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 1-кс/331/2443/2017 від 06.07.2017 року арешту на Предмет іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та черговий раз наголосив на відсутність підстав для не передання на реалізацію предмету іпотеки. Однак, державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ ОСОБА_7 виніс постанову за виконавчим провадженням № 51700836 про повернення виконавчого документа сгягувачеві від 22.09.2017 на підставі п. 9 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», яку стягувач отримав 28 вересня 2017 року.

Банк вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 1-кс/331/2443/2017 від 06.07.2017 року про накладення арешту на Предмет іпотеки не є законом, який встановлює заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

До того ж, на дату подачі даної скарги арешт відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 1-кс/331/2443/2017 від 06.07.2017 року про накладення арешту на Предмет іпотеки не був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Також, як зазначає заявник, старший державний виконавець допустив протиправну бездіяльність за виконавчим провадженням по вчиненню дій по передачі на примусову реалізацій) майна, яка полягає у тому, що в порушення ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ ОСОБА_3 не вживались жодних заходів з метою передачі на примусову реалізацію описаного та арештованого майна Боржника, зокрема, не було вжито жодних заходів щодо передачі до Системи реалізації майна заявки на реалізацію Предмету іпотеки, що є, на думку заявника, підставою для зобовязання державного виконавця вжити заходи для примусового виконання судового рішення.

З цих підстав просили визнати неправомірною і скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ ОСОБА_7 за виконавчим провадженням № 51700836 про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.09.2017 року, визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ ОСОБА_7 щодо невжиття за виконавчим провадженням № 51700836 заходів примусового виконання рішення, а саме: щодо опечатування та заборони використання будь-якими особами приміщень описаного та арештованого Предмету іпотеки; щодо передачі на примусову реалізацію описаного та арештованого майна Боржника; зобов'язати старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ ОСОБА_7 вжиття за виконавчим провадженням № 51700836 заходи примусового виконання рішення: опечатати та заборонити використання будь-якими особами приміщень описаного та арештованого Предмету іпотеки; підготувати та негайно передати начальнику відділу державної виконавчої служби проект заявки на реалізацію описаного, та арештованого майна за виконавчим провадженням № 51700836, а саме: будівлі магазину літ. Б, загальною площею 97,3 м2, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 166-А, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2018 року скарга задоволена частково.

Визнано неправомірною і скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням № 51700836 від 22 вересня 2017 р.

В решті вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3СМ. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги.

В скарзі зазначає, що у відповідності до норм 170 КПК України слідчим суддею було накладено арешт на майно на яке необхідно звернути стягнення., про що було постановлено відповідну ухвалу. Тобто саме норми КПК України в даному випадку встановлюють заборону щодо звернення стягнення на майно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За приписами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що 10.11.2014 року Орджонікідзевським районним суду м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення по справі № 335/11842/14-ц, яким задоволено вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: будівлю магазину літ. Б, загальною площею 97,3 м2 , що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, пр-т Леніна, 166-А, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5, на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль» з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 010/02-2/21 від 19.01.2007 в сумі 3 296 695,84 грн. шляхом проведення торгів у виконавчому провадженні за початковою ціною визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

27.11.2014 року на виконання рішення суду Орджонікідзевським районним судом видано виконавчий лист у справі №335/11842/14-ц.

20.07.2016 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі ВПВР УДВС ГТУЮ) відкрито виконавче провадження № 51700836 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 27.11.2014 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя по справі № 335/11842/14-ц про звернення стягнення на Предмет іпотеки, що належить Боржникові на праві приватної власності, на користь Стягувача з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 010/02-2/21 від 19.01.2007 в сумі 3 296 695,84 грн. шляхом проведення торгів у виконавчому провадженні за початковою ціною визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (т. 2 а.с. 5).

В ході проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 51700836, державним виконавцем 16.09.2016 було описано та арештовано нерухоме майно боржника, згідно акту опису та арешту майна боржника, а саме будівля магазину літ. Б, загальною площею 97,3 м2, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Леніна, 166а. (т. 2 а.с. 6)

01.12.2016 року постановою старшого державного виконавця призначено експерта для участі у виконавчому провадженні ВП№ 51700836. (т.2 а.с. 40).

17.02.2017 року на адресу відділу надійшов звіт про оцінку описаного та арештованого майна, відповідно до якого загальна вартість майна склала 1 914 000,00 грн.(т.2 а.с. 42).

01.03.2017 року до відділу надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2017 року по справі № 331/1255/17 про забезпечення позову за заявою ЗКПЕ «Запоріжелектротранс», якою встановлено заборону на примусову реалізацію нерухомого майна, а саме будівля магазину літ. Б, загальною площею 97,3 м2, що знаходиться за гою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Леніна, 166-а.(т.2 а.с. 4344).

12.06.2017 року на адресу відділу надійшла заява про вжиття заходів за виконавчим провадженням від ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», згідно з якою, стягувач просив вжити заходів збереження предмету іпотеки шляхом його опечатування та заборони використання будь-особами, та передачі на реалізацію.

20.06.2017 року державним виконавцем надано відповідь, згідно з якою повідомлено, що зазначене майно, передане на відповідальне зберігання боржнику та станом на дату листа, інформації відносно того, що описане та арештоване майно зберігається боржником не належним чином, відчужено, пошкоджене або вчинено інші незаконні дії з майном з боку боржника або осіб не вчиняються, а отже, підстав для застосування опечатування або заборони використання відсутні.(т.2 а.с. 45).

07.07.2017 року до відділу надійшла заява Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» про накладення арешту на майно, за яким здійснюється виконавче провадження, згідно до якої державного виконавця повідомлено, що Олександрійським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області порушене кримінальне провадження №00001848, внесеного до ЄРДР 16.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. В рамках зазначеного кримінального провадження, будівлю магазину, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний 166-А літ.А визнано речовим доказом та ухвалою слідчого судці Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2017 у справі № 331/4535-17-к з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості подальшого неправомірного розпорядження майном, накладено арешт на об'єкт нерухомого майна за адресою: будівлі магазинів літ. А та літ. Б по пр. Соборному, 166-А у м. Запоріжжі.

11.07.2017 року ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» державним виконавцем повідомлено про надходження зазначеної ухвали суду від 06.07.2017 та про перешкоди щодо подальшого звернення стягнення на предмет іпотеки та розяснено право на звернення до суду з метою звільнення зазначеного майна з-під арешту (т.2 а.с. 5152).

22.09.2017 року постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ ОСОБА_3 на підставі п. 9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист № 335/11842/14-ц виданий 27.11.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя повернуто стягувачу. В постанові про повернення виконавчого документу стягувачеві зазначено, що виконавчий документ може бути повторно предявлений до виконання у строк до 22.09.2020 (т.2 а.с. 54).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюється іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження"- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Вказана норма кореспондується з ч.1 ст.11 цього Закону згідно якої державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що державним виконавцем проводяться дії для виконання рішення суду у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Отже, п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не містить приписів відповідно до яких встановлена судовим рішенням заборона на відчуження майна боржника шляхом накладення арешту перешкоджає державному виконавцю вчиняти дії щодо звернення стягнення на майно боржника.

Приймаючи рішення про наявність підстав для повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» держаний виконавець не звернув уваги на те, що за приписами згаданої норми закону підставою для повернення виконавчого документу стягувачу є наявність встановленої саме законом, а не судовим рішенням, заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

Задовольняючи частково скаргу ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання у зв'язку із наявністю встановленої судовим рішенням заборони на відчуження майна боржника шляхом накладення арешту на майно в межах кримінального провадження, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», є безпідставним.

А тому доводи апеляційної скарги про те, що саме норми КПК України встановлюють заборону щодо звернення стягнення на майно колегією суддів до уваги не приймаються.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції. Ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 21 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: