Справа №203/4698/16-ц
Провадження №2/0203/30/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

з участю:

-представника позивача ОСОБА_1 ;

-представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 , про визнання правочинів недійсними,

у с т а н о в и в:

1. 07 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у березні 2015 року позивачеві стало відомо про існування угоди про погашення заборгованості №3, угоди №4 від 08.04.2013, графіку погашення заборгованості по кредиту та процентам до угоди №3 від 08.04.2013, підписаних від імені сторін, згідно з якими він нібито має значні фінансові зобов`язання перед відповідачем (725 000,00 доларів США). Насправді вказані документи позивач не підписував, що стало причиною звернення до суду з позовом (з урахуванням уточнень) про визнання цих правочинів недійсними (т. 1 а.с.а.с. 2 - 4, 15, 166).

2. 22 березня 2017 року суд своєю ухвалою залучив до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_5 , який, за твердженням позивача, поручився перед позивачем за виконання відповідачем вказаних грошових зобов`язань.

3. 20 вересня 2017 року суд за клопотанням представниці відповідача призначив у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставив такі питання (т. 1 а.с.а.с. 176, 177):

- чи виконаний рукописний запис «Чичинский» та підпис від імені позивача в угоді про погашення заборгованості №3 особисто позивачем?;

- чи виконаний рукописний запис « ОСОБА_3 » та підпис від імені позивача в угоді №4 від 08.04.2013 особисто позивачем?;

- чи виконаний рукописний запис «Чичинский» та підпис від імені позивача у графіку погашення заборгованості по кредиту та процентам до угоди №3 від 08.04.2013 особисто позивачем? (проведення експертизи було доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз).

4. 05 вересня 2018 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз було складено висновок №4450?4452/18-32, згідно з яким (т. 2 а.с.а.с. 18 - 25):

- підписи від імені позивача у досліджених документах виконано у рукописний спосіб без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів;

- підписи від імені позивача у досліджених документах виконано особисто позивачем;

- рукописні записи від імені позивача у досліджених документах виконано особисто позивачем.

5. 19 грудня 2018 року суд за клопотанням представника позивача призначив у справі повторну судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставив такі питання (т. 2 а.с.а.с. 83, 84):

- чи виконаний рукописний запис «Чичинский» та підпис від імені позивача в угоді про погашення заборгованості №3 особисто позивачем?;

- чи виконаний рукописний запис « ОСОБА_3 » та підпис від імені позивача в угоді №4 від 08.04.2013 особисто позивачем?;

- чи виконаний рукописний запис «Чичинский» та підпис від імені позивача у графіку погашення заборгованості по кредиту та процентам до угоди №3 від 08.04.2013 особисто позивачем? (проведення експертизи було доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса).

6. 30 липня 2019 року на адресу суду надійшло повідомлення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса про неможливість надання висновку судової почеркознавчої експертизи №7895 у зв`язку з неоплатою позивачем послуг експерта та ненадання ним додаткових матеріалів для проведення дослідження (т. 2 а.с.а.с. 142 - 145).

7. У судових засіданнях представники позивача заявлений позов підтримали, пояснивши, що у березні 2015 року позивачеві стало відомо про існування угоди про погашення заборгованості №3, угоди №4 від 08.04.2013, графіку погашення заборгованості по кредиту та процентам до угоди №3 від 08.04.2013, підписаних від імені сторін, згідно з якими він нібито має перед відповідачем фінансові зобов`язання загальною сумою 725 000,00 доларів США. Насправді вказані документи позивач не підписував, отже вони мають бути визнані недійними.

8. Представники відповідача у суді заперечували проти позову, пояснивши, що оспорені правочині були підписані позивачем особисто, про що свідчить висновок судової почеркознавчої експертизи, проведеної у рамках справи.

9. Третя особа до суду не з`явилася, була повідомлена належним чином.

10. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, а також матеріали цивільної справи №199/786/15, дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

11. Судом встановлено, що між сторонами було укладено угоду про погашення заборгованості №3, за якою позивач зобов`язався повернути відповідачеві суму, одержану в якості кредита, у розмірі, еквівалентному 300 000,00 доларам США, та несплачених процентів у сумі, еквівалентній 25 000,00 доларам США, згідно з доданим графіком погашення кредиту. У випадку порушення строків повернення коштів позивач зобов`язався сплатити штраф у розмірі 25% несплаченої суми. Угода набрала сили 01.04.2013 (т. 1 а.с. 5).

12. Того ж дня сторонами було складено та підписано графік погашення заборгованості по кредиту та процентам до угоди №3 від 08/04/2013 (т. 1 а.с. 5-звор.).

13. 08 квітня 2013 року між сторонами було укладено угоду №4, за якою позивач зобов`язався за кредитними зобов`язаннями в сумі 400 000,00 доларів США (ставка - 18%) залучити додаткове фінансування під заставу будівлі та погасити цю суму у повному обсязі. Позивач зобов`язався шомісяця сплачувати проценти у розмірі 18% річних (т. 1 а.с. 5).

14. Позов побудовано на тому, що позивач не підписував ані угоду про погашення заборгованості №3, ані графік погашення заборгованості по кредиту та процентам до угоди №3 від 08/04/2013, ані угоду від 08.04.2013 №4.

15. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

16. За своєю юридичною природою договір позики є двостороннім (взаємним), безоплатним, реальним, каузальним правочином, для якого за загальним правилом властива наявність волі сторін на її укладення.

17. Згідно з частинами 1, 3 статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

18. За правилами, встановленими частиною 3 статті 203 ЦК, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

19. Воля - це суб`єктивний елемент правочину, бажання його вчинити. Вона формується під впливом різних обставин, найважливіші з який визначаються матеріальними і духовними потребами. Люди усвідомлюють виниклі в них потреби і прагнуть їх задовольнити, прибігаючи до різноманітних засобів, у тому числі й до правочинів.

20. Відтак, з огляду на приписи статті 1046 ЦК, під час укладення договору позики волю позикодавця має бути спрямовано на передачу позичальникові грошових коштів або інших речей, визначених родовими ознаками, а волю позичальника, навпаки, - на одержання (прийняття) коштів або речей із зобов`язанням повернути їх. Відсутність будь-якого із згаданих елементів свідчитиме про наявність у природі правочину юридичної вади.

21. Судом встановлено, що угоду про погашення заборгованості №3, графік погашення заборгованості по кредиту та процентам до угоди №3 від 08/04/2013 та угоду від 08.04.2013 №4 було підписано особисто позивачем.

22. Ця обставина підтвердилася належним, допустимим та достовірним доказом - висновком Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 05.09.2018 №4450?4452/18-32.

23. Таким чином, аналізуючи встановлені судом факти, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого у справі позову.

24. Суд критично ставиться до доводів позивача (його представника), згідно з якими факт непідписання ним вказаних правочинів підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи, проведеної Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у рамках цивільної справи №199/786/15.

25. Так, судом встановлено, що у провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська дійсно перебувала цивільна справа №199/786/15 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики. Предметом цієї справи була заборгованість, що утворилася саме за угодою про погашення заборгованості №3, графіком погашення заборгованості по кредиту та процентам до угоди №3 від 08/04/2013 та угодою від 08.04.2013 №4.

26. У справі 16.07.2015 за клопотанням представниці ОСОБА_3 , яка заперечила факт підписання останнім правочинів, було призначено судову почеркознавчу експертизу (проведення експертизи було доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз) (т. 1 а.а. 145, 146 цивільної справи №199/786/15).

27. 02 грудня 2015 року Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз було складено висновок №4476-15, згідно з яким підписи та рукописні записи від імені ОСОБА_3 у досліджених документах виконано не ОСОБА_3 , а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису (т. 2 а.а. 27 - 36 цивільної справи №199/786/15).

28. 25 січня 2016 року представник ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи, яку було відхилено. Того ж дня суд постановив ухвалу про залишення заявленого позову без розгляду (т. 2 а. 109 цивільної справи №199/786/15).

29. Частинами 1, 2 статті 89 ЦК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

30. За змістом статті 110 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

31. Оцінюючи письмові докази у справі та надаючи перевагу висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 05.09.2018 №4450?4452/18-32, суд, зокрема, виходить з того, що дослідження, проведене Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, включало в себе більший обсяг документів, що містили вільні та умовно-вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_3 . При цьому вказана експертна установа, крім матеріалів цивільної справи №203/4698/16-ц та інших документів, додатково взяла до уваги (вивчення та дослідження) і матеріали цивільної справи №199/786/15 (у тому числі, висновок Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 02.12.2015 №4476-15).

32. Крім того, суд бере до уваги й чинник повноти судового розгляду, а саме те, що у цивільній справі №199/786/15 суд відхилив заяву сторони про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, а у цій справі - вжив заходів з призначення повторного дослідження, яке не було проведене з причин, пов`язаних з бездіяльністю саме ОСОБА_3 (його представників).

33. Відповідно до статті 109 ЦПКу разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

34. Судом було встановлено, що від проведення повторної судової почеркознавчої експертизи, ініціатор відповідного клопотання (позивач) ухилився, про що свідчить повідомлення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз і м. Засл. професора М.С. Бокаріуса про неможливість надання висновку судової почеркознавчої експертизи №7895 у зв`язку з неоплатою позивачем послуг експерта та ненаданням ним додаткових матеріалів для проведення дослідження.

35. Зазначена обставина, у розумінні приведеної норми, стала достатньою підставою для визнання судом того факту, що оспорені правочини насправді були підписані особисто позивачем, отже підстав для задоволення заявленого у справі позову не існує.

36. Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 209 - 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) у позові до ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ), третя особа - ОСОБА_5 , про визнання правочинів недійсними відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 27 листопада 2019 року.

Суддя М.О. Католікян