ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 619/1425/18

Провадження № 22-ц/818/26/19

Категорія: договірні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

Учасники справи :

Позивач: публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

Відповідач: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 листопада 2018 року у складі судді Кононихіної Н.Ю.,-

ВСТАНОВИВ:

18.04.2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.09.2008 року у розмірі 24 853 грн. 03 коп.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилалось на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.09.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Вважає, що ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Вказує, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 31.03.2018 року утворилась заборгованість - 24853.03 грн., яка складається з:

1447.10 грн. - заборгованість за кредитом;

17955.67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

4028.69 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

250.00 грн. - штраф (фіксована частина).

1171.57 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19 листопада 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором № б/н від 24.09.2008 року у розмірі 24853,03 грн, що складається з наступного: 1447,11 грн. - заборгованість за кредитом;17955,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4028,70 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,10 грн. - штраф (фіксована частина), 1171,58 грн. - штраф (процентна складова) та вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач вказує, що підписавши Анкету-заяву, він уклав договір, на певний визначений строком дії, зазначеним на картці як останній день. Позивач встановив ліміт кредиту за даною карткою в розмірі 1500 гривень з нарахуванням 30% річних на використану суму кредиту з мінімальною сумою погашення 7% від використаної суми кредиту. Оце й всі умови на які він погоджувався та про які розписався. Посилання позивача на ту обставину, що відповідач приєднався цією заявою до Умов та правил надання банківських послуг, затверджених Наказом Банку від 06.03.2010 року, є безпідставним та має сприйматися судом критично, оскільки зі співставлення дат зазначений документів випливає, що на дату укладення договору таких умов та правил не існувало. Відповідно, на думку скаржника, є безпідставним твердження позивача про те, що сторони нібито домовилися про збільшення строку позовної давності до 50 років, як про це зазначено в п. 1.1.7.31 Умов та правил введених в дію через півтора року після укладення договору. Дана умова є такою, що значно погіршує становище позичальника і повинна бути доведена йому під підпис.

Крім того, посилання позивача, з яким погодився і суд першої інстанції, на підписання відповідачем 06.12.2016 року Анкети-заяви, на думку скаржника не заслуговує на увагу, оскільки не має відношення до укладеного кредитного договору, оскільки не містить жодних умов та посилань на договір укладений 24.09.2008 року.

Таким чином, на думку скаржника, судом першої інстанції не вірно надано оцінку матеріалам справи, помилково задоволено позов банку та не застосовано строки позовної давності, оскільки як вбачається з розрахунку боргу за кредитним договором 04.11.2008 року було використано 1447 грн. 10 коп. і більше жодних операцій поповнення чи зняття позичальником не здійснювалось і строк протягом якого позивач міг звернутись до суду сплив 01.01.2015 року, а позивач звернувся до суду 16.04.2018 року, тобто через сім років, зі значним пропуском строку позовної давності.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відзив на апеляційну скаргу не подало.

Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що позивач був повідомлений про розгляд справи не реалізували своє право на участь у вирішенні справи шляхом надання відзиву на апеляційну скаргу, а доказів поважності неявки та неможливості вирішення справи у передбачені законом строк не надав, колегія суддів, керуючись положеннями ст.ст. 371, 372 ЦПК України, приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача за наявними матеріалами справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі Заяви від 24.09.2008 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав кредит у розмірі 1500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості .

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Кредитний договір було укладено шляхом підписання ОСОБА_2 заяви про приєднання, де вказано, що заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 взятих на себе за кредитним договором зобов'язань належним чином не виконав, правовими наслідками чого є стягнення з нього у судовому порядку на користь кредитора заборгованості у загальному розмірі.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Встановлено, що взятих на себе за кредитним договором зобов'язань відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитом у розмірі 105095,62 грн.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Матеріали справи містять заяву відповідача про застосування позовної давності подану ним 04.06.2018 року (а.с. 31)

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення строку дії картки.

Позивачем не надано доказів щодо терміну дії картки, яка надавалась ОСОБА_2 Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором від 24.09.2008 року, наданим ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_2 починаючи з 25.09.2008 року жодного разу не здійснив погашення заборгованості.

Оскільки, ОСОБА_2 починаючи з 25.09.2008 року не здійснював погашення заборгованості, а з позовом про стягнення заборгованості за вказаним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось у квітні 2018 року, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що строк позовної давності ПАТ КБ «ПриватБанк» не пропущено, а тому заявлений останнім позов підлягає задоволенню.

Крім того, помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що 06.12.2016 року ОСОБА_2 підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених Наказом Банку від 06.03.2010 року. Тому відповідно до п. 1.1.7.31 Умов та Правил строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. оскільки з зазначеної анкети-заяви не вбачається, що вона укладена та є невід'ємною частиною укладеного 25.09.2008 року кредитного договору між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2

При цьому колегія суддів не вважає перериванням перебігу позовної давності у відповідності до вимог ст. 264 ЦК України службову операцію, яка проведена 01.02.2017 року по автоматичному погашенню простроченої заборгованості в сумі 479,19 гривень, і відображена у розрахунку заборгованості, оскільки вказана службова операція не є дією, що свідчить про визнання відповідачем свого боргу перед позивачем. (а.с. 97)

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України колегія суддів вирішує питання про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись, ст.367, ст.368, ст. 371, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381- 384, ст. 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 листопада 2018 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь держави судовий збір у розмірі 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. у якості відшкодування судових витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 березня 2019 року.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.В. Бурлака

О.М. Хорошевський