Справа № 442/2816/18
Провадження № 6/442/47/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря - Лютик Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Дрогобич справу за поданням державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сидор Х.М., погоджене з начальником Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Нагорняк В.Я. про обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, -

встановив:

Державний виконавець Дрогобицького МРВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сидор Х.М.. звернулася з поданням про обмеження боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, посилається на те, що останній не виконує зобов»язання, покладені на нього згідно постанови ВП № 57200444 від 13.09.2018 року Дрогобицьким МРВ ГТУЮ у Львівській області про стягнення з боржника ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4: 4451,35 грн. матеріальної шкоди, 1000,00 грн. моральної шкоди та 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Станом на день подачі подання, державним виконавцем вжито всіх, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішення, боржник ОСОБА_3 у добровільному порядку вимоги постанови не виконав та у разі його виїзду за кордон буде неможливим або ускладненим виконати ці вимоги. Тому, у своєму поданні просить постановити рішення про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України .

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Державний виконавець на розгляд подання не з»явився, в поданні просить розгляд подання проводити без його участі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзді боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Згідно ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи 13.09.2018 держаним виконавцем, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57200444.

Згідно цієї постанови відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 442/2816/18 виданого 13.08.2018 виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4: 4451,35 грн. матеріальної шкоди, 1000,00 грн. моральної шкоди та 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

В даному випадку, вбачається, що на виконанні в Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській перебуває ВП з виконання рішення суду.

Сама по собі заборгованість не може свідчити про ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Так, відповідно до висловленої Верховним Судом України позиції щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, позначає з об'єктивної сторони такі свідомі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім того, у п. 50 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хлюстов проти Росії» (скарга № 28975/05 від 11 липня 2013 року, набуло статусу остаточного 11 жовтня 2013 року) сформульовано основні принципи оцінки необхідності заходів, що обмежують свободу пересування. Зокрема, ЄСПЛ зазначає, що національна влада зобов'язана забезпечити, щоб втручання у право особи на виїзд з країни першопочатково було виправдано та співмірно з урахуванням обставин справи.

Державний виконавець, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, посилається на те, що у останнього існує заборгованість зі сплати боргу за виконавчим листом № 442/2816/18 виданим 13.08.2018 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області. Однак, саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов'язків.

Крім цього, в матеріалах подання немає жодних актів державного виконавця чи письмових пояснень щодо причин несплати боржником суми боргу, не наведено будь-яких належних доказів про ухилення боржника від виконання зобов'язань, зокрема, ненадання ним у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки в банках чи інших фінансових установах, чи своєчасної неявки за викликом державного виконавця тощо.

Також у матеріалах подання відсутні достатні докази використання державним виконавцем передбачених законом інструментів і повноважень для стягнення боргу без обмеження свободи пересування боржника, що є додатковим заходом забезпечення виконання судового рішення, якщо загальновживані заходи стягнення є недостатніми, вичерпані тощо. Таке обмеження не повинно застосовуватися, якщо не є вкрай необхідним і обґрунтованим.

За таких обставин, суд вважає, що державним виконавцем не наведено достатніх обґрунтувань того, чи дійсно боржник свідомо в повній мірі не виконує належні до виконання зобов'язання, чи у нього є на це об'єктивні причини, а тому подання є передчасним.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні подання державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сидор Х.М., погоджене з начальником Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Нагорняк В.Я. про обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не оскаржується.

Суддя О.В. Крамар