Справа № 383/308/18
Номер провадження 2/383/6/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Замши О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Машкової О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.05.2011 року,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору без номеру від 19.05.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначав, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, що викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом на заяві. У зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 28.02.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 116998 грн.76 коп., а саме 7700 грн. 64 коп. заборгованості за кредитом, 109298 грн. 12 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість не погашає, а тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у вказаному розмірі та понесений судовий збір.

Представник позивача в судовому засідання підтримав позовні вимоги.

Відповідач позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, подала відзив на позовну заяву, в якій просила застосувати строк позовної давності та відмовити в позові (а.с.71-73).

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала позицію відповідача, вказавши, що відповідач останню сплату по кредиту здійснила в 2014 році, після того платежів не робила, тому вважає, що заявлені вимоги після спливу позовної давності, відтак просила в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши в судовому засіданні докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.05.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 300 грн., який було збільшено банком 19.05.2011 року до 2600 грн., 23.03.2011 року до 3000 грн., 22.07.2011 року до 3600 грн., 21.08.2011 року до 4200 грн., 30.07.2013 року до 8000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір був укладений у формі заяви. Згідно змісту вказаної заяви відповідач погодився із тим, що дана заява разом із умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою і тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом в заяві (а.с.10).

Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

В порядку частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором від 19.05.2011 року станом на 28.02.2018 року становить 116998 грн.76 коп., а саме 7700 грн. 64 коп. заборгованості за кредитом 109298 грн. 12 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Відповідно до змісту ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦПК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто зі спливу останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту встановлено, що відповідачем сплачено по кредиту 1000 грн. 09.08.2014 року (а.с.7), 05.09.2015 року банком було здійснене автоматичне списання коштів з іншого рахунку відповідача в розмірі 73 грн.70 коп., що підтверджено наданою інформацією про рух коштів по рахунку (а.с.94).

Згідно довідки про умови кредитування, підписаною відповідачем до договору кредиту (а.с.11) визначено строк внесення щомісячного платежу до 25 числа місяця наступного за звітним.

Пунктом 1.1.1.50 Умов та правил надання банківських послу погоджено, що мінімальний обовязковий платіж розмір боргових зобовязань Клієнта, які щомісячно підлягають сплаті Клієнтом протягом строку дії карти.

Як вбачається з довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 09.10.2018 року №30.1.0.0/2-20180418/1372 ОСОБА_2 згідно кредитного договору б/н від 19.05.2011 року отримала картку №734989, яка мала термін дії до останнього дня березня 2015 року (а.с.101).

Оскільки відповідно до Умов та правил надання банківських послуг строк погашення кредиту за визначено щомісячними платежами, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Враховуючи, що останній обов'язковий платіж за спірним договором позивач здійснив 09.08.2014 року, тому строк позовної давності обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу, а саме з 25.09.2014 року, за який позивачем не було внесено грошових коштів.

Позов предявлено 19.04.2018 року, тобто поза межами строку позовної давності

При цьому строк позовної давності не переривався сплатою відповідачем коштів, оскільки саме банком проведено автоматичне списання із рахунку позичальника 05.09.2015 року коштів на погашення кредиту, проте таке списання не свідчить про визнання позичальником свого боргу, а отже, і не може бути підставою для переривання позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій самим боржником.

З урахуванням наведених норм матеріального права та встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого порушеного права з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 253, 256-258, 261, 264, 266, 267, 509, 526, 610-612, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.05.2011 року в розмірі 116998 гривень 76 копійок відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Найменування сторін:

- позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» місце знаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, п.і. 01001, ідентифікаційний код юридичної особи № 14360570;

- відповідач: ОСОБА_2, місце реєстрації Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Вереміївка, вул. Садова (Кірова), 7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Повне судове рішення складено 20.03.2019 року.

Суддя О.В. Замша