Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду та просив стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на його користь витрати, повязані з поданням і розглядом заяви від 22.06.2017 року в сумі 1617,00 грн.; витрати, повязані з поданням та розглядом даної позовної заяви в сумі 1000 грн.; моральну шкоду в сумі 80 000,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 22.06.2017 року звертався до відповідача із заявою про надання інформації та просив надати копію акту обстеження від 04.10.2017 року належної ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0797 га на території Коростишівської міської ради та всі матеріали та документи складені у звязку з даною перевіркою, копію розрахунку шкоди до акту обстеження від 04.10.2017 року належної позивачеві земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0797 га на території Коростишівської міської ради та документів щодо сплати даної шкоди позивачеві або документів, що підтверджують надання матеріалів для можливості стягнення шкоди самостійно. Відповідачем запит належним чином не розглянуто. Як зазначає позивач, 30.08.2018 року Житомирський окружний адміністративний суд постановою у справі №0640/3901/18 визнав протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у наданні повної інформації на звернення ОСОБА_1 Вказує, що у звязку з ненаданням для ознайомлення запитуємої інформації, позивач будучи головою ГО Проти придурків та ідіотів позбавлений можливості задіяння громадської організації для своєчасного реагування на суперечливі здоровому глузду процеси,, можливості належного оскарження протиправності поведінки інших можливостей своєчасного оскарження прийнятого відповідачем рішення в справі №280/1619/17 (ЄРСР).Тобто позивачеві завдано матеріальну шкоду у вигляді позбавлення права доступу до інформації та використання її у власних потребах. Факт незаконних дій державного органу підтверджений рішенням суду, ці обставини не потребують доказування. Позивач зазначає про те, що відповідач, прийнявши неправомірне рішення щодо розгляду його звернення, завдав йому матеріальні збитки, пов'язані з оскарженням відмови в судовому порядку. Посилаючись на приписи ч.1 ст.23ЦК України та на ч.2 ст.138 ЦПК України, позивач витрачений час та матеріальні ресурси оцінив у 1617,00 грн., які просить стягнути з відповідача. Крім того, вважаючи, що діями Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки порушено його право на безоплатне отримання земельної ділянки, чим завдано немайнову шкоду. Позивач просить з

урахуванням характеру та суті допущеного відповідачем правопорушення, його правових наслідків, ступеню перенесених душевних і моральних страждань та переживань, що відобразилось на його психоемоційному стані, стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 80000,00грн.

Ухвалою судді від 31.10.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.16).

22.11.2018 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у позові за безпідставністю. Звертав увагу суду на те, що на заяву позивача від 19.07.2018 року, відповідачем надано акт обстеження земельної ділянки та розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. Також з метою досудового врегулювання спору у справі 0640/3901/18 на адресу позивача направлено наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №330-ДК від 02.10.2017 року Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням і охороною земель та лист Коростишівського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області від 31.08.2017 року. Таким чином позивач отримав усю наявну інформацію на запити від 16.07.2018 року. Крім того, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду по справі 0640/3901/18, відповідача не зобовязано вчиняти будь-які дії. Вимоги про відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання потерпілою стороною відповідних доходів. У доданих до позовної заяви розрахунках, сума збитків обґрунтовується лише на «несвоєчасному реагуванні на суперечливі здоровому глузду процеси, можливості належного оскарження протиправності поведінки інших осіб, можливості своєчасного оскарження прийнятого відповідачем рішення по іншій судовій справі». Розрахунок суми матеріальної та моральної шкоди є надуманим, не обґрунтованим та належним чином не доведеним. В зв'язку з чим, відповідач вважає, що вказані позовні вимоги є передчасними. На думку відповідача, у даному випадку неодержані доходи ніяким чином не залежать від рішення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, оскільки не існувало реальної можливості для отримання особою доходів. Також, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження упущеної вигоди та її розміру, оскільки відсутні всі складові цивільно-правової відповідальності. Відповідач зазначає, що з позову не зрозуміло у чому саме полягали неправомірні дії відповідача, які викликали душевні страждання, що спричинило йому немайнову шкоду, яку позивач оцінив в розмірі 80000,00 грн. (а.с.24-28).

27.11.2018 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій вказав, що незважаючи на визнання дій відповідача протиправними останній так і не надав позивачеві повної інформації на запити. Позовні вимоги ним обґрунтовано нормами ч.2 ст.22 ЦК України. Розмір збитків, пов'язаних з поданням і розглядом справи позивач визначив з витрат часу на подання заяви, витрати, пов'язані з виїздом для розгляду скарги на вимоги міської ради (відрив від звичайних занять), втрачений за цей час заробіток, витрачений папір, амортизація оргтехніки та інші витрати, які мають безпосередній зв'язок з неправомірними діями відповідача. Також, позивач просив до вказаних витрат добавити поштові витрати та витрати часу і матеріальних ресурсів для доставки кореспонденції в зв'язку з розглядом заяви від 27.03.2015р. в сумі близько 280,00грн. Розмір суми немайнової (моральної) шкоди позивач обґрунтував практикою ЄСПЛ, яка є обов'язковою для застосування судами в Україні, про що, зокрема, вказував ВГСУ в постанові від 15.02.2017 року у справі №903/486/16. В зв'язку з чим, просив визнати не підтвердженими відповідними доказами доводи, викладені у відзиві від 22.11.2018р. (а.с.35-39).

В заяві про доповнення обґрунтувань позовних вимог ОСОБА_1 посилаючись на постанову Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», ч.3 ст.22 Конституції України просив суд врахувати доводи щодо завданої позивачу моральної шкоди в сумі, що еквівалентна п'яти мінімальним розмірам заробітної плати, що складає 20865,00грн. (а.с.41-42).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечила та просила відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що постановою Житомирського окружного суду від 30.08.2018 року визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у наданні повної інформації на звернення ОСОБА_1 від 16.07.2018 року. У решті позову відмовлено (а.с.3-4).

Зі змісту постанови вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області після отримання ухвали про відкриття провадження у цій справі, листом від 17.08.2018 № 31-6-0.4-5982/2-18 з метою досудового врегулювання спору направив на адресу позивача наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 02.10.2017 №330-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням і охороною земель" та лист Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області від 31.08.2017 №4797/213/-2017. Зазначаючи про такі обставини суд вказав, що відповідач, хоча і порушуючи строки, встановлені чинним законодавством, надав позивачу повну та достовірну інформацію на запити від 16.07.2018, а тому відмовив у вимозі про зобов"язанні ГУ Держгеокадастру направити вищезазначені лис та наказ позивачу.

Разом з тим, судом встановлено факт не направлення ГУ Держгеокадастру у Житомирській області запитуваних ОСОБА_1 листа та наказу, а тому встановив факт відмови у їх наданні.

Частиною першою ст.15 ЦК України передбачене право кожної особа на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належить відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч.1, п. 2 ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

На підставі ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, як правило, є відповідне судове рішення, що набрало законної сили.

На підставі ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, наявність неправомірних дій Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, які полягали в незаконній відмові ОСОБА_1 у наданні доступу до інформації, доведено позивачем та підтверджується постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року, яка набрала законної сили.

Згідно зі ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, рішення Європейського суду є обов'язковими для держав-учасниць Конвенції, суд враховує прецедент практики Європейського суду з прав людини, якою визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав "середня", "нормально" реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, де визнана презумпція моральної шкоди. Так, рішенням від 27 липня 2004 року по справі «Ромашов проти України», суд стягнув на користь заявника моральну шкоду, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій та має бути подана письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких суд може відхилити вимогу повністю або частково». Суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення, з огляду на що суд не бере до уваги посилання прокурора на рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому є відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави.

Її в таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах.

Відповідно до п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач стверджує, що відповідач своїми діями щодо відмови у наданні доступу до інформації спричинив йому немайнову шкоду, яка полягає у виникненні негативного для нього явища, зокрема, необхідності неодноразового повторного звернення для вирішення вказаного питання, витрачання особистого часу для відновлення свого порушеного права, що негативно відобразилось на його психоемоціному стані. Завдану немайнову шкоду, як вже зазначалось, позивач оцінює в розмірі 80000,00 грн.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи, що позивачем доведено неправомірні дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відносно нього, керуючись принципом розумності та справедливості, а також враховуючи ступінь, характер, тривалість моральних страждань, яких зазнав позивач ОСОБА_1, час та зусилля витрачені останнім для відновлення порушеного права, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню - в сумі 5000 гривень.

Щодо вимоги про стягнення збитків, повязаних з поданням і розглядом заяви від 22.06.2017 р. в сумі 1617, 00 грн. слід вказати наступне.

Згідно розрахунку вартості матеріальної шкоди, збитки, пов"язані з поданням і розглядом заяви від 16.07.2018 року складаються з: 1547,00 грн втраченого заробітку, що з врахуванням індексу інфляції становить 1603,00 грн.; 14,00грн. - витрачений папір, амортизація оргтехніки (а.с.5).

Судом встановлено, що предметом розгляду адміністративної справи №0640/3901/18 була відмова відповідача у наданні повної інформації на його звернення від 16.07.2018 року.

Заявляючи вимогу про стягнення збитків в сумі 1617,00 грн., позивач фактично просить вирішити питання судових витрат, пов'язаних з розглядом адміністративної справи №0640/3901/18.

Згідно з ч.1 ст.252 КАС України (чинна редакція кодексу) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи наведені норми законодавства та зважаючи на обставини справи, вимога про стягнення витрат, пов»язаних з поданням і розглядом заяви від 27.03.2015р. в сумі 1617, 00 грн. підлягає вирішенню в межах адміністративної справи №806/2032/15 за заявою, зокрема, учасника справи.

Отже, в задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

З приводу позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов»язаних з поданням та розглядом даної позовної заяви в сумі 1000 грн. слід вказати наступне.

Згідно розрахунку вартості матеріальної шкоди (а.с.5) позивач вказав, шо загальна сума судових витрат в розмірі 1000,00грн. складається з відриву від звичайних занять - 986,04грн. та витрачений папір, амортизація оргтехніки - 13,96 грн.

За загальним правилом стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, повинні бути відшкодовані її судові витрати іншою стороною.

Тож сторона, яка програла справу, несе як свої витрати, так і судові витрати іншої сторони, за умови, що вони підтверджені документально. Документальним підтвердженням можуть бути договори, акти виконаних робіт або наданих послуг, квитки, чеки, квитанції тощо, що засвідчують здійснення відповідних судових витрат.

За відрив від звичайних занять - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові у зв»язку з явкою до суду компенсація обчислюється пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати ( ч. 2 ст. 138 ЦПК України).

В розумінні ч. 3 ст. 12 ЦПК України позивач повинен довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Усі витрати мають бути підтверджені відповідними доказами, у тому числі і час за відрив від звичайних занять , які суд повинен перевірити як належні та допустимі.

Позивачем не доведено та нічим не підтверджено відрив від яких звичайних занять йому довелось здійснити. Окрім того, в судовому засіданні позивач пояснив, що є пенсіонером та не працює.

Також, чинним законодавством не передбачено компенсації витраченого паперу та амортизації оргтехніки.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про відмову в позові ОСОБА_1, що стосуються витрат, пов'язаних з поданням і розглядом даної справи в сумі 1000 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 (пять тисяч) гривень 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області до спеціального фонду державного бюджету України судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1

зареєстрований за адресою:

12504, м.Коростишів, вул.Гагаріна, 48

РНОКПП

Відповідач:

Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області

місцезнаходження: 10002, м.Житомир, вул.Довженка, 45

Повний текст рішення складено 06.03.2019 року.

Cуддя О. С. Рожкова