ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» березня 2019 року

м. Харків

справа № 626/2054/17-ц

провадження № 22ц/818/1685/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство (Акціонерне товариство) Комерційний Банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 грудня 2018 року в складі судді Дудченка В.О.

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство (Акціонерне товариство) Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до кредитного договору б/н від 14 березня 2011 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 7800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Зазначив, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Вказав, що банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, однак відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 11 вересня 2017 року має заборгованість перед банком в розмірі 73 349,28 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 46 856,19 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 12 090,25 грн., заборгованості за пенею та комісією - 10 433,83 грн.; а також штрафів відповідно до пункту 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 3469,01 грн. - штраф (процентна складова).

Зазначив, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 березня 2011 року у розмірі 73 349,28 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 19 грудня 2018 року в задоволенні позову Публічному акціонерному товариству (Акціонерному товариству) Комерційний Банк «ПриватБанк» - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, вирішити питання щодо стягнення судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу на те, що відповідачем добровільно укладено кредитний договір з банком шляхом підписання анкети-заяви і відповідно до цього договору видано кредитну картку, яка неодноразово перевипускалась та остання картка має строк дії до останнього дня вересня 2020 року; що фактичне користування відповідачем кредитними коштами з використанням отриманих кредитних карток підтверджується випискою про рух грошових коштів по картковим рахункам; що відповідач виявила бажання отримати кредитну послугу «Кредит КУБ», який надається на розвиток бізнесу за умовами кредиту «Миттєва розстрочка»; що 04 листопада 2016 року відповідач уклала відповідний договір про надання кредитних коштів за програмою кредитування «Кредит КУБ», внаслідок чого 30 листопада 2016 року банк надав їй кредитні кошти в розмірі 50 000,00 грн., що вбачається з виписки по рахунку; що після отримання грошових коштів відповідач користувалась наданими коштами та щомісячними платежами у розмірі 5 366,67 грн.; що протягом 12 місяців кредитні кошти знімались з її картки, що відображено у виписці як «оплата частинами 5»; що відповідач здійснювала часткове погашення заборгованості до 30 грудня 2016 року, чим підтверджувала згоду з умовами кредитування та визнавала заборгованість за кредитом; що відповідачем не доведено відсутність заборгованості за договором, який є чинним та підлягає виконанню

До суду апеляційної інстанції 18 лютого 2019 року та 22 лютого 2019 року надійшов відзив представника відповідача, у якому він вважав рішення суду першої інстанції ухваленим у відповідності до норм чинного законодавства, а апеляційну скаргу - необґрунтованою, оскільки доказів укладення договору від 04 листопада 2016 року банком не надано.

06 березня 2019 року до суду апеляційної інстанціцї від банку надійшли додаткові пояснення, з яких вбачається, що договір No KUB105 укладено сторонами в електронній формі шляхом приєднання до публічної оферти, запропонованої банком; підписано його сторонами також у електронному вигляді, шо повністю відповідає пункту 1.1.3.2.10. Умов. Це додаткова послуга до кредитної картки «Універсальна», якою вже тривалий час користується відповідач. В розділі договору «Оферта позичальника» зазначено, що позичальник даним висловлює готовність взяти позику під проценти у будь - якої особи, хто прийме цю пропозицію повністю або частково на умовах: розмір позики визначається банком, вказується у профайлі позичальника на сайті kub.pb.ua. Платність за користування позикою (розмір процентів):2,4 % від початкового розміру фактично виданої позики на місяць. Строк повернення позики: 12 місяців з дати отримання позики (зарахування коштів на рахунок позичальника). При цьому вона зобов'язалась покрити всі витрати позикодавця зі страхування договору позики за умови, що її місячний платіж не зміниться. Для погашення заборгованості за позикою вона доручила банку проводити списання з усіх її рахунків на користь банку в розмірі, зазначеному в її пропозиції при настанні дати платежу, зазначеного в цій пропозиції (здійснювати договірне списання). 30 листопада 2016 року на рахунок ОСОБА_2 надійшли кредитні кошти в розмірі 50 000,00 грн. за послугою «КУБ», що вбачається із виписки по рахунку. Дана операція відображена у виписці як «оплата частинами 5 депозит». На момент отримання кредитних коштів у відповідача на кредитній картці вже існувала заборгованість (Залишок станом - 7 624, 37 грн.), а після надходження на рахунок коштів банку в сумі 50 000,00 грн. залишок став вже - 42 375, 63 грн. Отримані кошти відповідач активно знімала у банкоматах та відділеннях банку, перераховувала на рахунки інших осіб та сплачувала комунальні платежі. Починаючи з грудня 2016 року, щомісячними платежами в розмірі 5 366, 67 грн. на протязі 12 місяців кошти на повернення кредиту знімалися із картки позичальника, що відображено у виписці як «Оплата частинами 5». Відповідач здійснювала часткове погашення заборгованості, а саме, 30 грудня 2016 року нею внесено 10 000,00 грн. Своїми діями з погашення боргу вона додатково підтверджувала згоду з усіма умовами кредитування та визнавала заборгованість за кредитом.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» необхідно задовольнити частково, рішення суду - скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вимоги банку є недоведеними, оскільки встановити розмір дійсної заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 14 березня 2011 року з наданих до суду доказів, неможливо.

Проте, з такми висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 березня 2011 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», який складається з заяви-анкети позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, згідно якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 7800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,00% на місяць.

14 березня 2011 року ОСОБА_2 підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а. с. 1 том 2).

На підставі договору від 14 березня 2011 року ОСОБА_2 відкрито картковий рахунок та видано кредитні картки НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, термін дії останньої картки зазначено до останнього дня вересня 2020 року.

Згідно з частинами першою, другою статті 207 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.

У відповідності до пункту 1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Пунктом 2.1.1.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що після настання зазначеного на картці останнього місяця терміну її дії банком випускається картка на новий термін, за що клієнтом вноситься плата згідно чинних тарифів.

Пунктом 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що термін внесення мінімального обов'язкового платежу за кредитом, а також овердрафтом - до 1 числа місяця, наступного за розрахунковим, в розмірі, розрахованому згідно Тарифу від суми поточних боргових зобов'язань. Платіж включає відсотки за користування кредитом, передбачені тарифом, частину заборгованості за тілом кредиту, штраф згідно цих Умов. Термін повернення овердрафту в повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту, термін погашення відсотків за овердрафтом - щомісячно за попередній місяць до 1 числа. У разі наявності простроченого кредиту (овердрафту) терміном повернення кредиту (овердрафту) у повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості; термін повернення овердрафту у повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту; термін погашення процентів за овердрафтом - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа. Термін погашення штрафів та пені за кредитом - з дня нарахування.

Згідно пунктів 1.1.3.1.6 та 2.1.1.3.5. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні термінів платежів, списання грошових коштів з рахунків клієнта, у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта в розмірах, визначених цими договорами.

Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» передбачений обов'язковий щомісячний платіж, а саме 7 % від заборгованості (але не менше 50,00 грн. та не більше залишку заборгованості).

04 листопада 2016 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір №KUB105, згідно якого позичальник висловила готовність взяти позику під проценти у будь-якої особи, хто прийме цю пропозицію повністю або частково на умовах: розмір позики визначається банком, вказується у профайлі позичальника на сайті, платність за користування позикою (розмір відсотків): 2,4% від початкового розміру фактично виданої позики на місяць, строк повернення - 12 місяців з дати отримання позики (зарахування коштів на рахунок позичальника) (а. с. 237, том 1).

Позика погашається рівними частинами щомісяця, при цьому проценти за користування позикою зараховуються на рахунок позикодавця щомісяця, сума позики зараховується на рахунок позикодавця після закінчення терміну вкладення в перший банківський день за розпорядженням позикодавця (сервіс гарантованих платежів).

Для погашення заборгованості за позикою позикодавець доручає банку проводити списання коштів з усіх його рахунків на користь позикодавця в розмірі, зазначеному у пропозиції, при настанні дати платежу, зазначеного в цій пропозиції (здійснювати договірне списання).

Акцепт оферти про отримання позики на вищевикладених умовах відбувається у формі платежу на користь позичальника шляхом перерахування грошових коштів на кредитну карту 172283, відкриту у банку, та з цього моменту договір позики вважається укладеним.

Як вбачається з виписки по рахунку ОСОБА_2 30 листопада 2016 року на її рахунок зараховано 50 000,00 грн., що відображено як «оплата частинами 5 депозит».

У подальшому з її рахунку щомісяця здійснювались відрахування, а саме: 30 грудня 2016 року у розмірі 5366,67 грн., 30 січня 2017 року у розмірі 5581,34 грн., 28 лютого 2017 року у розмірі 5581,34 грн., 30 березня 2017 року у розмірі 5581,34 грн., 30 квітня 2017 року у розмірі 5581,34 грн., 30 травня 2017 року у розмірі 5581,34 грн., 30 червня 2017 року у розмірі 5581,34 грн., 30 липня 2017 року у розмірі 5581,34 грн., 30 серпня 2017 року у розмірі 5581,34 грн., що відображені у виписці по рахунку як «оплата частинами 5 купівля товару», та 30 вересня 2017 року у розмірі 5581,34 грн., 30 жовтня 2017 року у розмірі 5581,34 грн., 30 листопада 2017 року у розмірі 5581,34 грн., що відображені у виписці по рахунку як «щомісячний платіж за послугу «Миттєва розстрочка».

Із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 14 березня 2011 року вбачається, що ОСОБА_2 станом на 11 вересня 2017 року має заборгованість перед банком в розмірі 73 349,28 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 46 856,19 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 12 090,25 грн., заборгованості за пенею та комісією - 10 433,83 грн.; а також штрафів відповідно до пункту 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 3469,01 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 1071 ЦК України визначає перелік підстав списання грошових коштів з рахунку клієнта. Так, банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Згідно з пунктом 6.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника.

Укладений між сторонами договір про надання банківських послуг, який складається, зокрема, з Умов та Правил надання банківських послуг, передбачає, що клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні термінів платежів, списання грошових коштів з рахунків клієнта, у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта в розмірах, визначених цими договорами.

Таким чином, 30 листопада 2016 року банком надано ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 50 000, 00 грн., повернення яких відбувалось шляхом списання щомісячних платежів з її рахунку протягом наступного року.

Посилання ОСОБА_2 щодо того, що договір №KUB 105 нею не укладався, оскільки не містить її підпису, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

За змістом частини 1 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час укладення договору, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно частини 1 статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

Згідно частини 1 статті 6 вказаного Закону для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

За змістом частини 1 статті 8 вказаного Закону юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Пунктом 1.1.3.2.10 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено механізм отримання згоди від клієнта шляхом авторизації за допомогою мобільного телефону та OTP-пароля, згідно якого Банк генерує OTP-пароль і надсилає його клієнтові в тілі СМС-повідомлення/повідомлення мобільного додатка "Viber" із зазначенням інформації, яка буде ним підтверджуватися. Для підтвердження згоди клієнт передає у відповіді отриманий OTP-пароль або вводить цей пароль у відповідному рядку використовуваного сервісу.

У разі збігу пароля з відправленим клієнту Банк перевіряє номер мобільного телефону клієнта, а саме: чи зареєстрований він в системі Приват24 і/або Mobile Banking. Якщо номер мобільного телефону зареєстрований і збігається з номером телефону клієнта, вважається, що Клієнт прийняв умови публічного договору, розміщеного у відповідному розділі Умов та Правил, згідно з яким клієнту надаватимуться затребувані ним послуги. Сторони визнають ОТР-пароль, що збігся, електронним підписом клієнта.

Під час здійснення платіжних операцій в системах дистанційного обслуговування: банкоматі, терміналі самообслуговування, на сайті http://www.privat24.ua - виконання в програмних комплексах маніпуляцій, спрямованих на успішне завершення платежу, прирівнюється до електронного підпису клієнта.

Укладеним між сторонами договором №KUB 105 від 04 листопада 2016 року передбачено, що акцепт оферти про отримання позики на вищевикладених умовах відбувається у формі платежу на користь позичальника шляхом перерахування грошових коштів на кредитну карту НОМЕР_1, відкриту у банку, та з цього моменту договір позики вважається укладеним.

Як вбачається з виписки по рахунку ОСОБА_2 30 листопада 2016 року на її рахунок зараховано 50 000,00 грн., якими вона в подальшому користувалась, чим висловила свою згоду з умовами укладеного договору.

Із додаткових пояснень банку вбачається, що ОСОБА_2 укладено договір №KUB105 як додаткову послугу до кредитної картки «Універсальна» у електронній формі шляхом приєднання до публічної оферти, запропонованої банком. Цей договір був підписаний сторонами в електронному вигляді, що повністю відповідає пункту 1.1.3.2.10 Умов. Отримані кошти у розмірі 50 000,00 грн. використовувались відповідачем, а також здійснювалось часткове погашення заборгованості, а саме 30 грудня 2016 року внесено 10 000,00 грн., що додатково підтверджувало згоду позичальника з умовами кредитування та визнання заборгованості за кредитом.

Оскільки на час повернення кредиту на картці відповідача були відсутні власні кошти, списання заборованості здійснювалось за рахунок коштів овердрафту. Ці додаткові пояснення банку не суперечать обставинам справи та доказам, які містяться в матеріалах справи, тому висновок суду щодо того, що встановити розмір дійсної заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 14 березня 2011 року з наданих до суду доказів неможливо, є необгрунтованим.

Аналізуючи наведені норми права та обставини справи судова колегія вважає, що розмір заборгованості за договором б/н від 14 березня 2011 року, яка утворилась в тому числі внаслідок списання щомісячних платежів у рахунок погашення заборгованості за іншим договором від 04 листопада 2016 року, є доведеним та складається з заборгованості за кредитом в розмірі 46 856,19 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 12 090,25 грн., заборгованості за пенею та комісією - 10 433,83 грн., а всього, 69 380,27 грн.

Щодо вимог банку про стягнення з відповідача штрафів за порушення виконання зобов'язання судова колегія зазначає наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, судова колегія вважає, що вимоги банку про стягнення з відповідача штрафів у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 3469,01 грн. (процентна складова) задоволенню не підлягають.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі за № 6-2003цс15, 11 жовтня 2017 року у справі за № 6-1374цс17.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи наведене, судова колегія вважає, що суд не дослідив і не надав належної оцінки поданим доказам, не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог і того, яка саме правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, що має суттєве значення для правильного вирішення спору, тому дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що укладений між сторонами кредитний договір є чиним та підлягає виконанню, з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість у розмірі 69 380,27 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 46 856,19 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 12 090,25 грн., заборгованості за пенею та комісією - 10 433,83 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов банку задоволено частково - на 94,6%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову у розмірі 1513,60 грн. та за подачу апеляційної скарги - 2270,40 грн., а всього 3784,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст.374, ст. 376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 грудня 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 14 березня 2011 року у розмірі 69 380,27 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 46 856,19 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 12 090,25 грн., заборгованості за пенею та комісією - 10 433,83 грн. та судовий збір в розмірі 3784,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 20 березня 2019 року.