Справа № 456/2327/15-ц
Провадження № 4-с/456/14/2019
УХВАЛА

іменем України

25 листопада 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державних виконавців,

ВСТАНОВИВ:

Скаржниця ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області Трух О.Б. у виконавчому провадженні № 55959699 від 13.03.2018 та скасувати винесену нею постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2018; визнати неправомірними дії головного державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області Юник О.Б. у виконавчому провадженні № 55959699 від 13.03.2018 та скасувати винесені нею постанови про арешт майна боржника від 02.05.2018 та арешт коштів боржника від 12.07.2018; визнати неправомірними дії державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гопей В.І. у виконавчому провадженні № 55959699 від 13.03.2018 та скасувати винесені нею постанови про арешт коштів боржника від 15.05.2019, про зняття арешту з майна від 09.07.2019, про стягнення виконавчого збору від 10.07.2019, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 10.07.2019 та постанову про закінчення виконавчого провадження від 10.07.2019.

В обґрунтування скарги скаржниця покликалася на те, що 16.07.2019 вона вперше ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження ВП № 55959699 від 13.03.2018, з якого їй стало відомо, що таке відкрито за заявою ОСОБА_2 від 05.03.2018 на підставі виконавчого листа № 456/2327/15-ц від 01.03.2018, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області. До цього часу державний виконавець не повідомив її ні про відкриття виконавчого провадження, ні про інші дії, вчинені ним у даному виконавчому провадженні, а відтак дії останнього суперечать порядку, встановленому ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим вона вимушена звернутись із даною скаргою до суду.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.07.2019 року (суддя Гула Л.В.) відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державних виконавців та призначено судове засідання на 10 год. 00 хв. 20.08.2019 в приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області. Проте з незалежних від суду причин судове засідання відкладалося на 11.09.2019 (підготовка відзиву), згодом на 09.10.2019 (витребування справи з архіву), в якому було оголошено перерву до 25.11. 2019.

Розгляд справи по суті відбувся у судовому засіданні 25.11.2019 за участі представників.

Скаржниця ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання розгляду справи по суті, на виклик суду не з`явилася. В судовому засіданні її інтереси представляв представник за довіреністю ОСОБА_3 . Відтак з урахуванням того, що в попередніх судових засіданнях ОСОБА_1 неодноразово підтримувала вимоги скарги, від них не відмовилася та наполягала на їх задоволені, а також заслухавши думку інших учасників судового процесу, суд вирішив за можливе провести розгляд справи за фактичної явки учасників процесу.

Представник скаржниці ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті скаргу підтримала повністю з підстав, що викладені у ній, просила таку задовольнити.

Додатково зазначила, що скерувавши ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією постанову про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не переконалась, чи отримала боржник ОСОБА_1 копію цієї постанови, та не встановила факт її отримання боржником.

Представник Стрийського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області державний виконавець Гопей В.І. у судовому засіданні вимоги скарги заперечила та просила відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Так, зокрема, зазначила, що вказане виконавче провадження перебувало в провадженні різних державних виконавців. Проте кожним із них вчинялися дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12.03.2009 у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12.03.2009) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків скаржника у межах заявлених ним вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом при огляді матеріалів витребуваного виконавчого провадження, що ОСОБА_2 , 05.03.2018 звернувся із заявою до начальника Стрийського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про прийняття до виконання виконавчого листа №456/2327/15-ц від 01.03.2018, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 в його користь 5000 гривень за проведення судової будівельно-технічної експертизи, долучивши до заяви оригінал згаданого виконавчого листа, копію паспорта та квитанції.

13.03.2018 головним державним виконавцем Трух О.Б.. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55959699 на підставі виконавчого листа №456/2327/15-ц від 01.03.2018, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області.

Судом встановлено, що вказану постанову державним виконавцем рекомендованим листом з повідомленням про вручення було скеровано ОСОБА_1 14.03.2018. Проте 13.04.2018 року вказаний лист повернувся відправнику із відміткою оператора поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

В подальшому в рамках згаданого виконавчого провадження ВП № 55959699 державними виконавцями були винесені: постанова від 02.05.2018 про арешт майна боржника; постанова від 12.07.2018 про арешт коштів боржника; постанова від 15.05.2019 про арешт коштів боржника; постанова від 09.07.2019 про зняття арешту з коштів, накладеного постановою від 15.05.2019; постанова про стягнення виконавчого збору від 10.07.2019, постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 10.07.2019 та постанова про закінчення виконавчого провадження від 10.07.2019, з яких вбачається, що дії державних виконавців вчинені ними у ВП № 55959699 при виконанні виконавчого листа № 456/2327/15-ц від 01.03.2018, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області.

Звертаючись до суду із скаргою на дії державного виконавця, Наконечна Н.П. вказує, що дії останнього суперечать порядку, встановленому ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», в частині належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Заперечуючи щодо задоволення скарги, державний виконавець стверджував про те, що боржнику ОСОБА_1 була надіслана постанова про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, боржник викликався у відділ ДВС, однак жодного разу не з`явився, на підтвердження чого державний виконавець долучив реєстр поштових відправлень та копію відповідних поштових відправлень (рекомендованих повідомлень).

Дійсно, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника, та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення.

Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічнbq висновок висловлений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові у справі № 916/1605/15-г від 07 травня 2018 року.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 «Про судоустрій і статус суддів», при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи матеріали виконавчого провадження, суд не бере до уваги посилання державного виконавця на те, що боржнику належним чином було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження від 13 березня 2018 року, оскільки державним виконавцем не долучено доказу отримання боржником цього рекомендованого відправлення. Більше того, матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що 13 квітня 2018 року вказаний лист повернувся відправнику із відміткою оператора поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Тому суд вважає за необхідне звернути увагу, що чинним законодавством повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням терміну зберігання» не прирівнюється до вручення листа (повідомлення).

Отже, подібна відмітка не давала державному виконавцю обґрунтованих процесуальних підстав для підтвердження факту належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, зокрема, не визначала, чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано постанову, не виявлено за місцем проживання.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, судом встановлено, що матеріали виконавчого провадження не містять повідомлення про вручення боржнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження з її підписом про отримання такої, а відтак вчинення державними виконавцями Стрийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області всіх інших виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 55959699, а саме: винесення ними постанови від 02.05.2018 про арешт майна боржника; постанови від 12.07.2018 про арешт коштів боржника; постанови від 15.05.2019 про арешт коштів боржника; постанови від 09.07.2019 про зняття арешту з коштів, накладеного постановою від 15.05.2019; постанови про стягнення виконавчого збору від 10.07.2019, постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 10.07.2019 та постанови про закінчення виконавчого провадження від 10.07.2019, з підстав, зазначених державними виконавцями, є неправомірними, а вищезгадані постанови є незаконними та підлягають скасуванню.

За наведеного суд дійшов переконливого висновку про обґрунтованість скарги ОСОБА_1 , а тому така підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 447-453 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державних виконавців задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Юник (Трух) Ольги Богданівни у виконавчому провадженні № 55959699 від 13.03.2018 неправомірними.

Скасувати постанову головного державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Трух Ольги Богданівни про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2018 у виконавчому провадженні № 55959699 про примусове виконання виконавчого листа № 456/2327/15-ц, виданого 01.03.2018 Стрийським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Скасувати постанову головного державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Юник Ольги Богданівни про арешт майна боржника від 02.05.2018 у виконавчому провадженні № 55959699 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Скасувати постанову головного державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Юник Ольги Богданівни про арешт коштів боржника від 12.07.2018 у виконавчому провадженні № 55959699 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Визнати дії державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гопей Віри Ігорівни у виконавчому провадженні № 55959699 від 13.03.2018 неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гопей Віри Ігорівни про арешт коштів боржника від 15.05.2019 у виконавчому провадженні № 55959699 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Скасувати постанову державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гопей Віри Ігорівни про зняття арешту з коштів від 09.07.2019 у виконавчому провадженні № 55959699 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Скасувати постанову державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гопей Віри Ігорівни про стягнення виконавчого збору від 10.07.2019 у виконавчому провадженні № 55959699 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Скасувати постанову державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гопей Віри Ігорівни про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 10.07.2019 у виконавчому провадженні № 55959699 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Скасувати постанову державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гопей Віри Ігорівни про закінчення виконавчого провадження від 10.07.2019 у виконавчому провадженні № 55959699 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 29.11.2019.

Суддя Л.В.Гула