Справа № 487/1850/19
Провадження № 2/487/1322/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання - Ободенко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №487/1850/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треття особа: Заводський районний у м. Миколаєві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області про визнання недійсним шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання недійсним шлюбу, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зареєстрованого Заводський районний у м. Миколаєві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 20.02.2018 року.

Разом з пред'явленням даного позову, ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, шляхом заборони приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Ніки Наталії Вікторівни видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання недійсним шлюбу, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зареєстрованого Заводський районний у м. Миколаєві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 20.02.2018 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її сестра ОСОБА_6 та після її смерті відкрилась спадщина, у зв'язку з чим вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як єдиний спадкоємець другої черги. Проте, їй стало відомо, що сестра 20.02.2018 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, з яким раніше вже перебувала у шлюбі, але разом вони не проживали, та зі слів нотаріуса заповіла все своє майно іншої особі. ОСОБА_6 була інвалідом 2 групи та як їй відомо причиною інвалідності є психічне захворювання, у день реєстрації шлюбу вона надала довіреність на ім'я ОСОБА_2 , якого уповноважила вчиняти від її імені будь-які дії та видала ще і заповіт на ім'я жінці, яку вона раніше ніколи не знала, що, на її думку, свідчить проте, що сестра не усвідомлювала своїх дій та не могла керувати ними. Вважає, що укладення відповідача шлюбу з ОСОБА_4 мало на меті лише заволодіння шляхом успадкування її майном та усунення її від спадкування, оскільки сестра на момент шлюбу страждала на тяжкий психічний розлад.

Крім того, з метою забезпечення позову, позивач просила суд про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Ніки Наталії Вікторівни видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, посилаючись на те, що не вжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, оскільки відповідач може вчинити дії пов'язані із переоформлення права власності на спірне спадкове майно.

Так, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п.4,5 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються судом як гарантія реального виконання рішення суду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, а тому існують підстави для забезпечення позову, шляхом заборони приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Ніки Наталії Вікторівни вчиняти будь-які нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про спадщину після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, до розгляду справи по суті, оскільки такий вид забезпечення позову суд вважає обґрунтованим і достатнім виходячи з обставин справи.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Ніки Наталії Вікторівни АДРЕСА_1) видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, до розгляду справи по суті.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.В. Щербина