Справа № 369/2065/19
Провадження №2/369/2110/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сімї Києво-Святошинської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вищевказаним позовом до відповідача визначення місця проживання малолітньої дитини.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що позивач не зареєстрований на території Києво-Святошинського району Київської області.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сімї Києво-Святошинської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини, слід передати на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області.

Статтею 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У заяві позивач зазначає про те, що відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: 21011,АДРЕСА_1.

Як роз'яснено у пунктах 34, 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 р. № 3, якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК. Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Згідно ч. 2ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Реєстрація місця проживання чи перебування фізичних осіб в Україні регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та наказом МВС України «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» від 22.11.2012 № 1077.

Відповідно до п. п. 1.2, 1.6 вищезазначеного наказу Міністерства внутрішніх справ України, реєстрація місця проживання чи перебування особи - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. При цьому відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, або до тимчасового посвідчення громадянина України, чи до посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, які в розумінні ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» являються документами підтверджуючими місце реєстрації чи перебування фізичної особи. Ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування осіб здійснюється територіальними підрозділами ДМС та адресно-довідковими підрозділами територіальних органів ДМС. Реєстраційний облік ведеться у межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці відповідного адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС.

Разом з тим 19.03.2019 року до суду надійшла відповідь на запит з Вінницької міської ради, відповідно до якої, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 знятий з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09.11.2018р.

Будь яких документів, які б містили інформацію про зареєстроване належним чином місце проживання відповідача у Києво-Святошинському районі Київської області матеріали справи не містять.

У відповідності до ч. 10 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть предявлятися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що позивач проживає, має нерухоме майно або останнє місце реєстрації на території Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Виходячи з наведеного вище, беручи до уваги, що інститут територіальної юрисдикції розмежовує підсудність справ, суд приходить до висновку, що матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сімї Києво-Святошинської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини слід передати на розгляд за підсудністю до належного суду, за останнім відомим місцем проживання відповідача - до Вінницького міського суду Вінницької області, у зв'язку з непідсудністю даного позову Києво-Святошинському районному суду Київської області.

Зважаючи на вищенаведене, ст.ст. 27, 28, 31, 32 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Передати за підсудністю цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сімї Києво-Святошинської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області (21050, м. Вінниця, вул. Грушевського, 17).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Пінкевич Н.С.