Єдиний унікальний номер 725/3953/17
Номер провадження 2/725/820/17
20.03.2019 року Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі: головуючого судді Іщенко І. В. за участю секретаря судового засідання Берекеля О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці справу за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення, -
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про виселення, посилаючись на те, що ПАТ КБ "ПриватБанк" в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору іпотеки від 09.07.2007 року. Після отримання права власності на вказану нерухомість, позивач здійснив намагання отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій стало реєстрація та проживання у ньому відповідачів по справі. На підставі викладеного просить суд виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, яка розташованаза адресою: АДРЕСА_2 зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення.
Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідачі у судове засідання на неодноразові виклики не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином за єдиним відомим місцем проживання, суд про причини неявки не повідомили. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог.
Судом встановлено, що 23.09.2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк" в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність квартиру, зальною площею 62,80 кв.м., житловою площею 37,80 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 па підставі договору іпотеки від 09.07.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацький О.О. та зареєстрований у державному реєстрі під номером 5070 /а.с.4-5/.
Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом.
Після отримання права власності на вказану нерухомість, позивач здійснив намагання отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій стало реєстрація та проживання у ньому наступних осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (надалі - Відповідачі), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2. На виконання положення ч. 1 ст. 109 Житлового кодексу УРСР Позивачем було направлено Відповідачам письмову претензію про добровільне звільнення приміщення та зняття з реєстраційного обліку, однак останніми законні вимоги Позивача були проігноровані та нерухомість не була передана Позивачу у вільне користування /а.с.6/.
Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
На підставі ст.ст. 319, 321 Цивільного кодексу України Власник володіє, користується, розпоряджаються своїм майном на власний розсуд та право власності є непорушним.
Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст.319 ч.1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Положеннями статті 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбане за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (частина друга статті 109 ЖК Української РСР).
Такий правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1731цс16.
Під час виселення в судовому порядку з власного майна позивача, придбаного за рахунок кредиту є підставою для задоволення позову про виселення.
Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що відповідачі в добровільному порядку не звільняють квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та перешкоджають користуванню позивачу власним майном, суд вважає, що позов обґрунтований і він підлягає задоволенню.
Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 600грн.00коп.
Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12,33,39,40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, ст. 109 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення - задовольнити.
Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі з яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 витрати пов'язанні із сплатою судового збору в сумі 1 600грн.00коп. на користь АТ КБ «Приват Банк».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду з дня проголошення рішення.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко