Ухвала

20 березня 2019 року

м. Київ

справа №2-674/10

провадження №61-1626ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В.С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 жовтня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 вересня

2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 жовтня 2017 року у вказаній вище справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки не відповідає вимогам статті 9 ЦПК України, адже викладена не державною мовою.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа

№10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Частинами першою, третьою статті 14 та статтею 6 Закону України «Про засади мовної політики» встановлено, що державною мовою України є українська мова, а сторони, які беруть участь у справі, подають письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Крім того, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта.

Враховуючи наведене вище, наявні підстави для залишення касаційної скарги без руху із встановленням строку для виправлення вказаних недоліків шляхом подання до суду касаційної скарги, викладеної державною мовою, відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 жовтня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 08 квітня

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька