Справа № 346/128/19
Провадження № 2/346/787/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого-судді Веселова В.М.,

секретаря Максимюк М.А.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась в суд з даним позовом, в якому вказала, що 29 жовтня 2010 року вона розірвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього проживання у них народилася дочка, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що вона вдруге вийшла заміж та змінила прізвище на «Старчук». Ще до розірвання шлюбу відповідач належним чином матеріально сімю не забезпечував, на виявляв бажання займатись вихованням дочки та в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надавав. Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 18 червня 2010 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі по 250 грн. щомісячно, що є значно нижчим розміром від мінімального. Витрати на утримання дочки значно збільшилися, подорожчали продукти харчування, шкільне приладдя, дочка росте, потребує покращеного харчування та інших витрат. Відповідач має нерегулярний мінливий дохід оскільки працює на сезонних роботах, отримує високі доходи, його стан здоровя та матеріальне становище дають йому можливість утримувати дочку. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Просить суд змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги зменшила до 1300 грн., які просить задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вказала,що її довіритель має 3 групу інвалідності,не має можливості працювати, відповідно просить стягувати з нього аліменти в сумі 1013 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд вважає, що змінений позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що за час перебування в шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини записаний ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 114870, актовий запис № 694 від 09 грудня 2008 року (а.с.4).

Шлюб між сторонами було розірвано 29 жовтня 2010 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НМ № 046606 (а.с. 7).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 18 червня 2010 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі по 250 грн. щомісячно (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 152973 позивачка 19 грудня 2015 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 та змінила прізвище на «Старчук», актовий запис № 619 від 19 грудня 2015 року (а.с.3).

Як встановлено в судовому засіданні на даний час дитина потребує більших коштів на утримання, задоволення фізичного, духовного та культурного розвитку, одяг, продукти, засоби гігієни та лікування. Коштів, які сплачує відповідач недостатньо, щоб утримувати дочку, яка потребує покращеного харчування, забезпечення одягом, ліками та всім іншим, що є необхідне для забезпечення нормального рівня життя дитини.

Ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За приписами ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року установлений прожитковий мінімум на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Суд бере до уваги пояснення відповідача,що він не працює, та має 3 групу інвалідності,однак з цього приводу зазначає. 3 група інвалідності надає можливість працювати відповідачу з обмеженнями,які встановлені у представленій довідці (протипоказання роботи на висоті,біля води, механізмами ,що рухаються). В зайнятті інших посад чи робіт протипоказання відсутні. Крім цього, наявність 3 групи не може перешкоджати оплаті аліментів по факту, оскільки відповідач є батьком дитини і зобовязаний її утримувати.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що змінений позов слід задовольнити, та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, у твердій грошовій сумі 1300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки сплата відповідачем аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 250 грн. щомісячно є значно нижчою сумою від встановленого мінімуму.

Стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз'яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ЦПК України, тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.180,181,182,184,192 Сімейного кодексу України, ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 247 ч.1, 263, 264, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Змінити розмір стягуваних аліментів, присуджених рішенням Коломийського міськрайонного суду від 18 червня 2010 року.

Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1300 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в сумі 768,40 грн. на користь держави на рахунок : Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Стягнення аліментів розпочати з часу набрання чинності рішенням суду і проводити до повноліття дитини.

Виконавчий лист, виданий Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2010 року по справі № 2-1394/2010 - відкликати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 22 березня 2019 року.

Суддя Веселов В. М.