Справа №313/1103/19
Провадження № 2/313/456/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді: Кравцова С.О., при секретарі судового засідання Василенко Л.В., позивача ОСОБА_1 , третьої особи, представника служби у справах дітей Веселівської РДА Запорізької області Дмитерко Л.Т., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 29.09.2019 року звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав, де зазначила, що позивач ОСОБА_1 ( дівоче прізвище - ОСОБА_1 ) є рідною сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 25 листопада 2000 року уклала шлюб з ОСОБА_7 .?

З 2002 року ОСОБА_5 припинила шлюбні відносини з ОСОБА_7 у зв`язку з цим, 10 жовтня 2006 року шлюб, який укладено між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_1 від 10.10.2006 року.

За час перебування у шлюбі, у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 народилися діти: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є повнолітнім, та малолітня донька - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 сестра позивача, ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Веселівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стан Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, серії НОМЕР_2 . Починаючи з моменту народження малолітньої ОСОБА_9 і до дня смерті ОСОБА_5 , її донька ОСОБА_9 проживала разом з нею та перебувала на її утриманні. ОСОБА_5 піклувалася про здоров`я ОСОБА_9 , її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувала її до самостійного життя.

Малолітня ОСОБА_9 навчається у КЗ «Веселівська ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Веселівської селищної ради». Відповідач з моменту початку вступу ОСОБА_9 до школи, жодного разу не був в останній. Вчителі закладу його не бачили, батьківські збори він не відвідує. Будь-якої фінансової допомоги не здійснював.

Після смерті ОСОБА_5 , її донька ОСОБА_9 , тобто племінниця позивачки, з серпня 2019 року постійно проживає разом з нею та її чоловіком, і перебуває на їх утриманні. Позивачка та її чоловік піклуються про здоров`я ОСОБА_9 , її фізичний, духовний та моральний розвиток, готує її до самостійного життя.

Як зазначає позивач, відповідач взагалі не цікавиться тим, як саме, та де його донька ОСОБА_9 проживає, за які кошти її утримують. З моменту народження ОСОБА_9 і до теперішнього часу, відповідач з донькою не бачився, будь-які родинні стосунки не підтримує.

Де саме на теперішній час мешкає відповідач, позивачці не відомо. Отже, відоме останнє місце проживання відповідача це є: АДРЕСА_1 . Так як позивачу відоме лише останнє місце перебування відповідача, то дана позовна заява подана відповідно до ч.9 ст. 28 ч ЦПК України до Веселівського районного суду.

Рідна сестра позивачки покійна ОСОБА_5 , неодноразово вживала заходів до відповідача з метою, щоб останній виконував батьківські обов`язки відносно доньки. Вважала, що відповідач все ж таки зробить висновки та ним буде вжито заходів до виконання батьківських обов`язків, але цього ним не зроблено. Відповідачу рідна дитина байдужа. На даний час, усі витрати, по вихованню, утриманню, навчанню ОСОБА_9 , її оздоровлення, придбання їй канцелярських предметів для навчання, предметів одягу та гігієни тощо здійснюються за рахунок позивачки. Посилаючись на норми сімейного права позивач зазначає що,відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України), в у обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини входить:

- виховання дитини у дусі поваги прав, свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

- піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

- поважати дитину.

Однак, в порушення вимог вказаної статті, відповідач з моменту народження доньки ОСОБА_9 , тобто з 2006 року, не цікавиться умовами проживання та виховання доньки, станом її здоров`я. Не піклується про духовний та моральний розвиток доньки та не приймає участі у її вихованні.

Посилаючись на ст. 180 Сімейного кодексу України, зазначає,що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У порушення вимог вказаного законодавства, відповідач не займається утриманням доньки ОСОБА_9 . Зокрема, кошти для ОСОБА_9 ніколи не передавав, участі у витратах на розвиток дитини, лікуванні, у разі її захворювання, не приймав та не приймає. Не цікавиться взагалі про те, чи проводиться оздоровлення доньки, за які саме кошти, і де саме. Крім того, з дитиною не спілкується, що свідчить про те, що йому взагалі байдужа донька.

Позивачці відомо, що відповідач має задовільний стан здоров`я, він не є інвалідом, не має дітей окрім доньки ОСОБА_9 . Має земельну частку (пай), яка перебуває в оренді, та отримує оплату.

Даний позов пред`явлено до суду з мето захисту прав та інтересів малолітньої доньки ОСОБА_9 , так як позбавлення батьківських прав відповідача відносно доньки призведе до відновлення порушених її прав як дитини. Крім того, позбавляючи батьківських прав відповідача, який не виконує батьківських обов`язків відносно доньки, призведе до того, що у подальшому він буде позбавлений можливості у відповідному віці та при певних обставинах (втрату працездатності, погіршення стану здоров`я та інше) звернутися до суду з позовною заявою про стягнення коштів з доньки ОСОБА_9 на його утримання. Також, вирішення даного питання дасть можливість позивачці в подальшому оформити над малолітньою племінницею опіку.

Доказами про те, що відповідач не виконує батьківські обов`язки є, документи, як долучені до позовної заяви, а також викладені обставини можуть підтвердити свідки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно малолітньої доньки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з невиконанням своїх батьківських прав та обов`язків відносно останньої.

Судовий збір, який сплачено позивачкою під час подачі вказаної позовної заяви, просить залишити за нею.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, щодо позбавлення батьківських прав та відмовилась від утримання з відповідача аліментів , про що надала письмову заяву. Відповідач в судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений, та який надав суду письмову заяву про те, що не заперечує проти позовних вимог позивача, просить розглянути справу за його відсутності.

Третя особа не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача, надала суду заяву відповідача в якій останній визнає позовні вимоги позивача та просить суд їх задовольнити.

Вислухавши позивача та представника служби у справах дітей Веселівської РДА Запорізької області, вивчивши та дослідивши надані докази та письмові документи, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не надає матеріальну допомогу на її утримання. З дня народження, не спілкується з дочкою, не цікавиться її життям, розвитком і вихованням.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни ним свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Згідно ст. 141 ч. 2 п. 1 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ст. 141 ч. 8 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням доньки, повністю усунувся та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_7 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно неї.

Керуючись ст.ст. 150,164, 166 Сімейного Кодексу України ст. ст. 141 ч.1, ч. 2 п. 1, ч. 8, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 280-285 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно малолітньої доньки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з невиконанням своїх батьківських прав та обов`язків відносно останньої.

Судові витрати відповідно до заяви, залишити за позивачем

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області С.О. Кравцов.