Справа № 148/1737/17
Провадження №2/148/211/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 березня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганич С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, за участю третіх осіб - Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_7, про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В даній сім'ї 07.03.1992 народився позивач. При народженні його прізвище було зазначено "Северін", а прізвище батька у паспорті вказано "Северин". 23.10.2007 батько позивача ОСОБА_8 помер і після його смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із земельної ділянки, розташованої на території Кирнасівської селищної ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 1/2 частину вказаної земельної ділянки спадкодавцем було передано в оренду ПСП "Кристал", а іншу 1/2 частину - в оренду ПСП "Кряж". На момент смерті батька, позивач був неповнолітнім, а тому вважає себе таким, що прийняв спадщину. Крім позивача спадкоємцем також є ще один син батька від іншої жінки - відповідач ОСОБА_6, який родинні відносини позивача з батьком не визнає.

За життя батько позивача заповіту не склав. Позивач, вважаючи себе спадкоємцем за законом першої черги, бажає оформити право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті батька, однак зробити цього не може через наявність розбіжностей у написанні його прізвища та прізвища батька у документах.

В зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_6 заперечує родинні відносини позивача з його батьком, виник спір, в з'язку з чим, позивач звертається до суду у позовному, а не в окремому провадженні.

Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_8 був його батьком.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини. Зазначила, що прізвище померлого батька позивача - ОСОБА_8 у його паспорті вказано "Северин", однак, у свідоцтві про народження позивача, прізвище батька вказано "Северін", тобто у прізвищі була змінена одна буква. Така розбіжність у написанні прізвища могла статися внаслідок помилки під час перекладу даного прізвища з російської на українську мову.

Відповідач ОСОБА_6, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно наявного у матеріалах справи відзиву на позовну заяву (а.с. 59-60), відповідач вважає позов необгрунтованим та просить суд відмовити у його задоволенні, оскільки у матеріалах справи не міститься жодного доказу, що підтверджує кровне споріднення між позивачем та померлим ОСОБА_8, в той час як належним доказом у даному випадку, на його думку, може бути тільки висновок судово-генетичної ДНК експертизи. Відповідач вважає, що надана позивачем довідка Кирнасівської селищної ради про те, що ОСОБА_8 та мати позивача проживали разом однією сім'єю, не є доказом кровного споріднення між даними особами та не підтверджує факту, що позивач є сином ОСОБА_8 Також, відповідач не вважає доказом родинних відносин між зазначеними особами довідку про отримання позивачем орендної плати за здавання в оренду земельної частки (паю), що належала на праві власності батьку відповідача ОСОБА_8, оскільки позивач спадщину після його смерті не оформляв та не мав юридичного права здавати земельну ділянку в оренду. Відповідач також вважає неналежним доказом покази свідків, оскільки, у випадку, якщо останні і підтвердять, що зазначені особи проживали однією сім'єю, це не є підтвердженням, що ОСОБА_8 є біологічним батьком позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечує (а.с. 241). У поданій заяві також зазначив, що з відповідачем ОСОБА_6 зв'язку не має, його телефон не відповідає.

ОСОБА_4 особа - представник Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, на адресу суду з даної селищної ради надійшов лист, згідно якого Кирнасівська селищна рада Тульчинського району не заперечує проти задоволення позову, розгляд справи просить здійснювати у відсутність представника (а.с. 31, 240).

ОСОБА_4 особа ОСОБА_7, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання (а.с. 236), у судове засідання не з'явилася.

Згідно наявних у матеріалах справи заперечень (а.с. 52-53), ОСОБА_7 є рідною донькою померлого ОСОБА_8, вона заперечує та не визнає факту родинних відносин між позивачем та ОСОБА_8, оскільки за життя останній не визнавав позивача своїм сином та не оформляв батьківство. Також зазначає, що позивачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують родинні відносини між ним та ОСОБА_8 Вважає, що покази свідків та довідка селищної ради про отримання орендної плати за користування земельною ділянкою (паєм) не є підтвердженням факту родинних відносин між зазначеними особами. Просить суд у задоволенні позову відмовити, розгляд справи здійснювати без її участі.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона є матір'ю позивача ОСОБА_5, з його батьком - ОСОБА_8 вона проживала разом з 1989 року по 1999 рік. Син ОСОБА_5 народився в 1992 році. У 1999 році вона та ОСОБА_8 розійшлись. Потім ОСОБА_8 помер і їй та її сину ОСОБА_5 виділили половину паю, і вони отримували вісім років орендну плату за пай.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача. Починаючи з 1989 року ОСОБА_8 проживав разом з ОСОБА_4 У 1992 році у них народився син ОСОБА_9. Коли ОСОБА_5 виповнилося сім років, ОСОБА_8 перестав проживати з ОСОБА_4 Разом вони проживали приблизно десять років. ОСОБА_8 вважав себе батьком ОСОБА_9.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-АМ № 380006, виданого повторно 23.04.2017 Тульчинським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області (а.с. 5), ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 23.10.2007.

Відповідно до довідки Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області № 1063 від 11.05.2017 (а.с. 6), мати позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, дійсно проживали разом та вели спільне господарство за адресою: вул. Шевченка, 20, смт. Кирнасівка, Тульчинський район, Вінницька область, але у зареєстрованому шлюбі не перебували.

Відповідно до довідки ПСП "Кристал" № 35 від 19.04.2017, позивач ОСОБА_5 в період з 2010 року по 2016 рік отримував орендну плату за 1/2 частину земельного паю (а.с. 7).

Також представником позивача подано копію свідоцтва про народження позивача ОСОБА_5 серії ІV-АМ №348458, виданого Кирнасівською селищною радою 27.03.1992 (а.с. 244), відповідно до якого, батьком ОСОБА_5 вказано ОСОБА_10.

З метою правильного, повного та всебічного розгляду справи, судом, за клопотання представника позивача, ухвалою суду від 20.07.2018, призначено судову генетичну експертизу (експертизу ДНК), на вирішення якої поставлено питання про те, чи наявне кровне споріднення між позивачем ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_6, та чи є вони рідними братами по лінії батька ОСОБА_8? (а.с. 165-166). Також, відповідно до вказаної ухвали, сторін попереджено про наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України. Копію вказаної ухвали до відома направлено сторонам.

З метою проведення зазначеної експертизи, експертною установою призначено дату та час, на які сторони мали б з'явитися для відбору експериментальних зразків. Про дату, час та місце відбору експериментальних зразків з метою проведення експертизи, судом належним чином повідомлено сторін, а саме: помічником голови Тульчинського районного суду Вінницької області в телефонному режимі, про що свідчать телефонограми наявні в матеріалах справи (а.с. 182, 183).

Однак, для відібрання експериментальних зразків з'явився лише позивач, відповідач на вказану дату та час до експертної установи не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки.

В зв'язку з неявкою відповідача, експертною установою повторно призначено дату та час, на які сторонам необхідно було з'явитися для відбору експериментальних зразків. Про призначену дату, час та місце, судом повідомлено учасників справи. Відповідно до довідки секретаря судових засідань Тульчинського районного суду Вінницької області (а.с. 191) повідомити відповідача про необхідність прибуття для відбору експериментальних зразків виявилось не можливим, оскільки його мобільний телефон не відповідав.

В зв'язку з повторною неявкою відповідача до експертної установи для відібрання експериментальних зразків, провести експертизу виявилось неможливим, про що повідомлено суд (а.с. 193).

Таким чином, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до експертної установи для відібрання експериментальних зразків з метою проведення експертизи (а.с. 182) без поважної причини не з'явився та вподальшому не відповідав на телефонні дзвінки, а також судова кореспонденція адресована йому поверталась до суду не врученою за закінченням терміну зберігання, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що відповідач ухиляється від участі в експертизі.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, наявні докази, в тому числі покази свідків, враховуючи положення ст. 109 ЦПК України, та те, що відповідач ухилився від участі в експертизі, суд дійшов висновку, про наявність підстав для встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_8, який помер 23.10.2007, являвся батьком позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Враховуючи, що позивач у позовній заяві та його представник у судовому засіданні, не ставили питання про відшкодування судових витрат - судового збору в розмірі 640,00 грн. (а.с. 20), суд залишає дані судові витрати за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 109, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, за участю третіх осіб - Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_7, про встановлення факту родинних відносин, задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_8, який помер 23.10.2007, являвся батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19.03.2019.

Суддя: