Провадження № 2/734/573/19 Справа № 734/1587/19
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

27 листопада 2019 рокусмт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Іванюка Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Дідовець М.І.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача Рак С.В., Крамар О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання незаконним та скасування рішень, визнання права,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду у порядку цивільного судочинства із позовом до Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, у якому просить: визнати незаконним та скасувати п.6 рішення Остерської міської ради №694 від 22 червня 2018 року про відмову у наданні йому дозволу на складання документації із землеустрою щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 ; визнати незаконним та скасувати п.1 рішення Остерської міської ради №794 від 19 жовтня 2018 року про відмову у наданні йому дозволу на складання документації із землеустрою щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 ; визнати за ним право на набуття безоплатно у приватну власність у порядку приватизації із земель комунальної власності територіальної громади міста Остер Козелецького району Чернігівської області земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтованою площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) шляхом надання дозволу на складання проекту щодо відведення такої земельної ділянки.

Під час розгляду справи, судом поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, даний спір має в основі публічно-правовий характер, тобто випливає із владно-розпорядних функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

Позивач та його представник проти закриття провадження у справі з підстав, зазначених у п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України не заперечили.

Представники відповідача у судове засідання 27 листопада 2019 року не з`явилися.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом із тим згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1ст. 2 КАС України).

З аналізу наведених процесуальних норм убачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень ст. 122 ЗК України, вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови в наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (абз. 1 ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядуванняу передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (ч. 10, 11 ст. 118 ЗК України).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

Якщо ж особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває або позбувається речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року в справі №749/942/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищезазначене, та зважаючи на положення п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд приходить до висновку, що провадження у справі позовом ОСОБА_1 до Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання незаконним та скасування рішень, визнання права, слід закрити. З огляду на правила розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, визначені ст. 20 КАС України, суд роз`яснює сторонам їх право на звернення з позовом в порядку адміністративного судочинства до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.255, 260, 354 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання незаконним та скасування рішень, визнання права - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя