Ухвала

28 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 622/1395/18

провадження № 61-21205 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 05 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 17 листопада 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали касаційну скаргу на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 05 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року, в якій просять скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Цю скаргу подали з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Як на підставу пропущення строку заявники посилаються на те, щострок пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови виготовлено 10 жовтня 2019 року, а отримано 17 жовтня 2019 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно із пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Наведені у клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки заявники не підтвердили їх належними доказами, зокрема не надали доказів про отримання саме 17 жовтня 2019 року повного тексту судового рішення. Крім того, не надали будь-яких належних та допустимих доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, на підставі частини третьої статті 393 ЦПК України касаційну скаргу слід залишити без руху та роз`яснити заявникам про необхідність надання доказів порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення та отримання повного тексту судового рішення 17 жовтня 2019 року або навести інші підстави для поновлення строку.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України в ній неправильно зазначено найменування суду, до якого подається скарга, а саме: Верховний Суд України, який не є судом касаційної інстанції.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Також, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності.

Крім того, у порушення пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК Українизаявники у вступній та прохальній частині касаційної скарги оскаржують рішення Золочівського районного суду Харківської області від 05 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року, однак з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Харківського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року залишено без змін рішення Золочівського районного суду Харківської області від 02 липня 2019 року .

За таких обставин, заявникам необхідно уточнити зміст касаційної скарги та яке судове рішення ними оскаржується і відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Враховуючи, що ціна позову становить 200 000,00 грн, заявники за подання касаційної скарги мають сплатити 4 000,00 грн (2 000,00 грн * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA7026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Золочівського районного суду Харківської області від 05 червня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 05 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 28 грудня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь