Справа № 0907/2-1505/2011
Провадження № 2/344/224/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення 925 784,76 грн., боргу за договром про надання споживчого кредиту № 0 від 03.06.2008 року та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки № 0 -1-П від 03.06.2008 року та Додаткової угоди № 1 від 20.02.2009 від 22.07.2008 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Укрсиббанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення 925 784,76 грн. боргу за договром про надання споживчого кредиту № 0 від 03.06.2008 року, посилаючись на те, що між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 від 03.06.2008 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 116506,00 дол. США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача. Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору позичальник зобовязаний повернути кредит в повному обсязі в терміни та в розміраах, що встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 02.06.2015 року. Згідно п.5.1 кредитного договору встановлено, що процентна ставка може бути змінена в порядку і на умовах визначених договором. За порушення строків повернення кредиту, згідно п.4.1 кредитного договору боржнику нараховується пеня. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 0-1-П від 03.06.2008 року з ОСОБА_2 та договір іпотеки № 2114 від 03.06.2008 року з ОСОБА_3 . Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 20.05.2010 року заборгованість за кредитним договором № 0 від 03.06.2008 року становить 925 784,76 грн., яку просить стягнути з відповідачів. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 03.06.2008 року в розмірі 925 784,76 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно договору іпотеки № 2114 від 03.06.2008 року, а саме нерухоме майно: - магазин- кафетерій з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю - ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності б/н від 12.07.2005 року, виданого на підставі Рішення виконавчого комітету Шевченківської сільської ради від 30.06.2005 року., за № 49 та зареєстрованого в Реєстрі прав власності на об`єкти нерухомого майна за реєстраційним номером 11368632 та записано в книзі : 32, номер запису: 42; земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0886 га, кадастровий номер - :01:001:0218, та належить ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 054420, що виданий на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Барабаш P.C., Долинського РНО і який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.303.00678 від 06.07.2005 року, шляхом проведення прилюдних торгів; стягнути з відповідачів в солідарному порядку понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 24.10.2012 року позовну заяву ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу залишено без розгляду в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме:

- магазин- кафетерій з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю - ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності б/н від 12.07.2005 року, виданого на підставі Рішення виконавчого комітету Шевченківської сільської ради від 30.06.2005 року, за № 49 та зареєстрованого в Реєстрі прав власності на об`єкти нерухомого майна за реєстраційним номером 11368632 та записано в книзі : 32, номер запису: 42;

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0886 га, кадастровий номер - :01:001:0218, та належить ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 054420, що виданий на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Барабаш P.C., Долинського РНО і який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.303.00678 від 06.07.2005 року, шляхом проведення прилюдних торгів.

Ухвалою суду від 24.10.2012 року залучено до участі у даній цивільній справі в якості правонаступника ПАТ «Укрсиббанк» - ПАТ «Дельта Банк».

26.06.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки № 0 -1-П від 03.06.2008 року та Додаткової угоди № 1 від 20.02.2009 від 22.07.2008 року.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2015 року вищевказані позови об`єднані в одне провадження.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві. Просив позов задоволити в повному обсязі. Вимоги зустрічного позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити (а.с.210).

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнали, оскільки вважають, що договір поруки є припиненим у зв`язку з чим просили в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задоволити (а.с.213).

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засвідання не прибули про причини неявки суд не повідомили, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином (а.с.202).

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту з боржника та поручителя.

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Судом встановлено, що 03.06.2008 року між позивачем ПАТ «Укрсиббанк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (т.1 а.с.16-22, 23-30), за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримала кредит в сумі 116506,00 дол. США, та зобов`язався погасити кредит у строки встановлені договором. Умовами п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 15,0% річних. Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору позичальник зобовязаний повернути кредит в повному обсязі в терміни та в розміраах, що встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 02.06.2015 року.

Факт надання кредиту підтверджується випискою за особовим рахунком та платіжним дорученням № 22 від 03.06.2008 року (т.1 а.с.15).

Не зважаючи на взяті на себе за договором про надання споживчого кредиту зобов`язання, відповідач ОСОБА_4 систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (т .1 а.с.6).

Позивачем на адресу відповідачів надсилалися повідомлення-вимоги про погашення заборгованості, які залишилися без відповді (т.1 а.с. 7-13).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20.05.2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 03.06.2008 року в сумі 925 784,76 грн. та 1820,00 грн. судового збору (т.1 а.с.196-197).

Ухвалою суду від 20.02.2015 року заочне рішення від 20.02.2013 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу - скасовано.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка.

Як вбачається з розрахунку заборгованості внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 20.05.2010 року заборгованість за кредитним договором № 0 від 03.06.2008 року становить 925 784,76 грн.

Що стосується вимоги позивача про стягнення заборгованості з поручителів та вимог зустрічного позову, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов`язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору про надання споживчого кредиту № № 0 від 03.06.2008 року, було укладено договір поруки № 0 -1-П від 03.06.2008 року з ОСОБА_2 . Відповідно до якого в п. 1.2 поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту (т.1 а.с.31).

20 лютого 2009 року між ОСОБА_2 та АКІБ «Укрсиббанк» була укладена Додаткова угода № 1 до договору поруки № 0 -1-П від 03.06.2008 року (т.1 а.с.32-33).

20 лютого 2009 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 03.06.2008 року (т.1 а.с.34-35, 36-42).

03.06.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки № 2114 (т.1 а.с.43-46).

20.02.2009 року був укладений договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 (т.1 а.с.47-48).

Частиною 1 ст. 553 ЦК України, передбачено, що за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини першої статей 1, 6 та 11 ЦК України наявність або відсутність прав та обов`язків сторін, припинення, зміна або виникнення прав і обов`язків учасників правовідносин встановлюються та регулюються нормами матеріального права й договором.

Тому, установлюючи наявність, відсутність або припинення правовідносин між сторонами цивільного спору, визначаючись із видом цих правовідносин і з обсягом прав та обов`язків сторін у цих правовідносинах, установлюючи фактичні обставини справи щодо правовідносин сторін, суди повинні виходити з положень норми матеріального права, яка регулює зазначені правовідносини, та вирішуючи спір, повинні встановити всі фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору та які зазначені в нормі матеріального права, що регулює ці правовідносини.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Відповідно до пункту п. 1.2 договору поруки № 0-1-П від 03.06.2008 року поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту але в будь-якому випадку не пізніше 02 червня 2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та/або умов відповідної угоди сторін.

Статтею 2.2 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за основним договором кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов`язковими до виконання поручителем на 10 - й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

Відповідно до ч.4. ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що законодавець передбачив три способи визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги).

Зважаючи на наведене, строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі спливом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію такого виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні ч.4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак й в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Керуючись положеннями ч.4 ст. 559 ЦК України, необхідно зробити висновок, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, встановленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся до суду з позовом до поручителя.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст. 252 ЦК України).

Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

За положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання в повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Зважаючи на те, що як встановлено з висновку експерта НДЕКЦ МВС № 1.1-149/16 від 30.10.2018 року " Підпис у графі "поручитель" у договорі поруки № 0 -1-П від 03.06.2008 року виконані не гр. ОСОБА_2 , а іншою особою. За таких обставин позивач за зустрічним позовом договір поруки не підписував, істоні умови оспорюваного договору поруки не погоджував(а.с.124-128).

Окрім цього як зазначалося вище ухвалою суду від 24.10.2012 року позовну заяву ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу залишено без розгляду в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме:

- магазин- кафетерій з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю - ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності б/н від 12.07.2005 року, виданого на підставі Рішення виконавчого комітету Шевченківської сільської ради від 30.06.2005 року., за № 49 та зареєстрованого в Реєстрі прав власності на об`єкти нерухомого майна за реєстраційним номером 11368632 та записано в книзі : 32, номер запису: 42;

земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0886 га, кадастровий номер - :01:001:0218, та належить ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 054420, що виданий на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Барабаш P.C., Долинського РНО і який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.303.00678 від 06.07.2005 року, шляхом проведення прилюдних торгів (а.с.144-145 т.1).

Тобто позовні вимоги і до поручителя ОСОБА_3 теж не підлягають до задоволення.

У зв`язку з наведеним, поручитель не повинен нести солідарну відповідальність з боржником, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зустрічний позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути 1 820,00 грн. судового збору на користь позивача.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527 ч. 1, 546 ч. 1, 548 ч. 1, 611, 554 ,ч. 4 ст. 559, 1050 ч. 2, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 200, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Первісний позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення 925 784,76 грн., боргу за договром про надання споживчого кредиту № 0 від 03.06.2008 року - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», місцезнаходження якого: вул.Щорса, 36-Б, м.Київ, МФО 380236, код ЄРДПОУ 34037020 заборгованість за договором від 03.06.2008 року про надання споживчого кредиту № 0 в розмірі 925 784,76 грн. та 1 820,00 грн. судового збору

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки № 0 -1-П від 03.06.2008 року та Додаткової угоди № 1 від 20.02.2009 від 22.07.2008 року - задоволити.

Визнати недійсними договір поруки № 0 -1-П від 03.06.2008 року та додаткову угоду № 1 від 20.02.2009 року, укладені між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 26.11.2019 року.

Суддя: Пастернак І.А.