Провадження №: 2/752/1175/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Рєзнік В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої дії ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей з матір`ю,

встановив:

15.11.2018 року ОСОБА_2 від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання дітей з матір`ю до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

12.12.2018 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.

В обґрунтування заявлених вимог представником позивачки зазначено, що з 08.11.2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З лютого 2017 року шлюбні відносини між сторонами у справі припинено, а 19.02.2018 року шлюб розірвано на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва.

До 01.06.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та їх діти мешкали в одній квартирі, оскільки у квартирі відповідача здійснювалися ремонтні роботи, однак останній участі у житті сім`ї не приймав, дітей належним чином не утримував. Діти після розірвання шлюбу та переїзду відповідача проживають разом з матір`ю, остання не заперечує та не перешкоджає їх спілкуванню з батьком. Однак, з боку ОСОБА_3 мали місце погрози відносно того, що він забере дітей від матері, особливо гостро питання поставало у процесі поділу спільного майна подружжя. Відповідач відібрав закордонні паспорти позивачки та старшого сина ОСОБА_4 , з приводу чого мало місце звернення до Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві.З лютого 2018 року ОСОБА_3 уникає спілкування з позивачкою відносно теми виховання дітей, з дітьми відповідач спілкується самостійно, телефонує старшому сину. Відповідач не цікавиться станом здоров`я, соціальними потребами дітей, кошти на утримання надає мінімальні. Мали місце випадки, коли батько забирав дітей до себе та не повідомляв матері, коли поверне їх додому, здебільшого характер спілкування відповідача по відношенню до позивачки є принизливим та зверхнім.

Матір та діти проживають у трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира належить на праві приватної власності матері позивачки - ОСОБА_7 . Діти ходять до школи, перебувають на обліку в Амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 3 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Голосіївського району м. Києва.

ОСОБА_1 офіційно працевлаштована. Спиртних напоїв та наркотичних засобів не вживає, має можливість забезпечувати дітей матеріально в частині обсягу своїх прав та обов`язків.

Крім того, старший син сторін у справі - ОСОБА_4 хворіє на важку хворобу - пиломіксоїдна астроцитома 2 ступеню по ВООЗ (пухлина головного мозку). Дитині встановлено шунт, який направляє зайву рідину з головного мозку до спинного мозку. Однак, станом на теперішній час, шунт не справляється з відтоком рідини, спостерігається негативна динаміка збільшення пухлини, а тому ОСОБА_4 потребує постійного нагляду та діагностики.

Зважаючи на напружену психологічну обстановку в період розлучення батьків та з метою визначення наслідків цієї події для дітей, ОСОБА_1 звернулася до дитячого психолога для обстеження дітей. Так, згідно Висновку дитячого психолога ОСОБА_8 щодо емоційно-психологічного стану ОСОБА_4 станом на 08.10.2018 року, психологом встановлено:

1.щодо психологічного стану ОСОБА_4 внаслідок сімейної ситуації, що склалася «загальний рівень тривожності ОСОБА_4 - оптимальний. Психологічно нейтральні ситуації не викликають у ОСОБА_4 тривожного, негативного відгуку. Під час вибору свого місця стосовно фігур батька і матері, ОСОБА_4 ставить себе між батьками, якщо є вибір знайти місце біля батька і матері, які знаходяться один від одного - вибирає місце поруч з матір`ю. Під час виборів фігурок у звичайних побутових ситуаціях, розвагах та виконання домашніх завдань, при неприємних ситуаціях (порвалась куртка, погана оцінка) ОСОБА_4 вибирає фігурку матері»;

2.щодо прихильності ОСОБА_4 до матері і батька «крім того, у більшості ситуацій (крім розваг) емоційне ставлення до батька набуває нейтрального або негативного емоційного забарвлення (сум, здивування). Тобто, ОСОБА_4 має нейтральні і негативні почуття перед почуттями, які мають бути між сином і татом. Отже, у ОСОБА_4 сформована позитивна прихильність до матері. При виборі місця проживання дитині буде корисніше і психологічно комфортніше проживати з матір`ю. До ситуації проживання з татом на вихідних ОСОБА_4 ставиться негативно, проте ходити у гості до тата не проти»;

3.щодо присутності явища психологічного навіювання та тиску матері щодо формування поганого ставлення ОСОБА_4 до батька «дитина не знецінює батька, перш за все згадує хороші часи, і сприймає ситуацію «всі разом» з радістю. Проте, ставлення до ситуації, коли тато забирає дітей до себе не викликає у ОСОБА_4 позитивних почуттів. Проте ставлення до батька не змішується зі ставленням до ситуації «батько живе окремо. Таким чином, створення матір`ю негативного образу батька, формування поганого до нього ставлення з боку матері - немає. Навпаки, ОСОБА_4 позитивно ставиться до тата (в його колишній ролі, до подій, що відбулися)».

Згідно Висновку дитячого психолога ОСОБА_8 щодо емоційно-психологічного стану ОСОБА_5 станом на 08.10.2018 року, психологом встановлено:

1.щодо психологічного стану ОСОБА_5 внаслідок сімейної ситуації, що склалася «загальний рівень тривожності ОСОБА_5 - достатньо високий. Емоційно нейтральні ситуації викликають почуття тривоги. Під час бесіди повідомив, що тато з ними не живе, але вони з братом ходять до тата у гості. ОСОБА_5 не дуже любить ходити у гості до тата, тому що «коли я у нього ночував, то хотів піти до мами, а він сказав «ввечері». А ОСОБА_5 було сумно. Зазвичай, в гостях у тата, діти дивляться телевізор»;

2.щодо визначення прихильності ОСОБА_5 до матері і батька «крім того, у більшості ситуацій (крім розваг) емоційне ставлення до батька набуває нейтрального або негативного емоційного забарвлення (сум). Тобто ОСОБА_5 має нейтральні і негативні почуття до батька на відміну від теплих почуттів, які мають бути між сином і татом»;

3.щодо присутності явища психологічного навіювання та тиску матері щодо формування поганого ставлення до батька «створення матірю негативного образу батька, формування поганого до нього ставлення з боку матері - немає. Навпаки, ОСОБА_5 позитивно ставиться до тата (в його колишній ролі, до подій, що відбулися».

З огляду на викладене вище, просила визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю - ОСОБА_1 за її місцем проживання.

18.01.2019 року до суду надійшов відзив на позов, відповідно до змісту якого, відповідач ОСОБА_3 заперечує проти позовних вимог, оскільки вважає, що відсутній предмет спору між сторонами, з огляду на те, що він не намагався забрати дітей у матері. У нього з дітьми склалися нормальні стосунки, він приділяє їм час, приймає участь у їх вихованні, забезпечує всім необхідним. Коли діти приходять до нього, зазвичай, пропонує їм залишитися ночувати, однак, якщо діти заперечують, відвозить їх до матері. Усвідомлює, що стосунки між батьком та матір`ю ніяким чином не повинні травмувати дітей. Наполягав на тому, що всі питання повинні бути вирішені за взаємною згодою, добровільно, а не у примусовому порядку, судом. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 05.12.2019 року представник позивачки підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила задовольнити позов.

Відповідач та його представник просили відмовити у задоволенні заявлених вимог.

Третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, явку свого представника у судове засідання не забезпечили, направили на адресу суду висновок та клопотання, за змістом якого, просили вирішити спір за їх відсутності, відповідно до вимог чинного законодавства з якнайкращим забезпеченням прав та інтересів дітей.

Врахувавши думку представників позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 08.11.2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 15).

Від шлюбу сторони у справі мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підтверджено чого надано свідоцтва про народження (а.с. 17, 18).

19.02.2018 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 17).

Звертаючись до суду з позовом про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, представник позивачки, в обґрунтування підстав для позову зазначила, що з боку відповідача ОСОБА_3 мали місце погрози відносно того, що він забере дітей від матері, особливо гостро питання поставало у процесі поділу спільного майна подружжя. Відповідач відібрав закордонні паспорти позивачки та старшого сина ОСОБА_4 , з приводу чого мало місце звернення до Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві. З лютого 2018 року ОСОБА_3 уникає спілкування з позивачкою відносно теми виховання дітей, з дітьми відповідач спілкується самостійно, телефонує старшому сину. Відповідач не цікавиться станом здоров`я, соціальними потребами дітей, кошти на утримання надає мінімальні. Мали місце випадки, коли батько забирав дітей до себе та не повідомляв матері, коли поверне їх додому, здебільшого характер спілкування відповідача по відношенню до позивачки є принизливим та зверхнім. Водночас, представником позивачки зазначено, що ОСОБА_1 не заперечує проти спілкування дітей з батьком та не здійснює будь-яких перешкод з цього приводу.

На підтвердження можливості визначення місця проживання дітей з матір`ю також зазначила, що ОСОБА_1 разом з дітьми проживають у трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира належить на праві приватної власності матері позивачки - ОСОБА_7 на підтвердження чого надано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.10.2016 року (а.с. 24).

Діти ходять до школи, перебувають на обліку в Амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 3 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Голосіївського району м. Києва (а.с. 20, 21, 22, 23).

ОСОБА_1 офіційно працевлаштована. Спиртних напоїв та наркотичних засобів не вживає, має можливість забезпечувати дітей матеріально в частині обсягу своїх прав та обов`язків (а.с. 25).

Крім того, старший син сторін у справі - ОСОБА_4 хворіє на важку хворобу - пиломіксоїдна астроцитома 2 ступеню по ВООЗ (пухлина головного мозку). Дитині встановлено шунт, який направляє зайву рідину з головного мозку до спинного мозку. Однак, станом на теперішній час, шунт не справляється з відтоком рідини, спостерігається негативна динаміка збільшення пухлини, а тому ОСОБА_4 потребує постійного нагляду та діагностики (а.с. 33-34, 35).

Зважаючи на напружену психологічну обстановку в період розлучення батьків та з метою визначення наслідків цієї події для дітей, ОСОБА_1 звернулася до дитячого психолога для обстеження дітей.

Так, згідно Висновку дитячого психолога ОСОБА_8 щодо емоційно-психологічного стану ОСОБА_4 станом на 08.10.2018 року, психологом встановлено:

1.щодо психологічного стану ОСОБА_4 внаслідок сімейної ситуації, що склалася «загальний рівень тривожності ОСОБА_4 - оптимальний. Психологічно нейтральні ситуації не викликають у ОСОБА_4 тривожного, негативного відгуку. Під час вибору свого місця стосовно фігур батька і матері, ОСОБА_4 ставить себе між батьками, якщо є вибір знайти місце біля батька і матері, які знаходяться один від одного - вибирає місце поруч з матір`ю. Під час виборів фігурок у звичайних побутових ситуаціях, розвагах та виконання домашніх завдань, при неприємних ситуаціях (порвалась куртка, погана оцінка) ОСОБА_4 вибирає фігурку матері»;

2.щодо прихильності ОСОБА_4 до матері і батька «крім того, у більшості ситуацій (крім розваг) емоційне ставлення до батька набуває нейтрального або негативного емоційного забарвлення (сум, здивування). Тобто, ОСОБА_4 має нейтральні і негативні почуття перед почуттями, які мають бути між сином і татом. Отже, у ОСОБА_4 сформована позитивна прихильність до матері. При виборі місця проживання дитині буде корисніше і психологічно комфортніше проживати з матір`ю. До ситуації проживання з татом на вихідних ОСОБА_4 ставиться негативно, проте ходити у гості до тата не проти»;

3.щодо присутності явища психологічного навіювання та тиску матері щодо формування поганого ставлення ОСОБА_4 до батька «дитина не знецінює батька, перш за все згадує хороші часи, і сприймає ситуацію «всі разом» з радістю. Проте, ставлення до ситуації, коли тато забирає дітей до себе не викликає у ОСОБА_4 позитивних почуттів. Проте ставлення до батька не змішується зі ставленням до ситуації «батько живе окремо. Таким чином, створення матір`ю негативного образу батька, формування поганого до нього ставлення з боку матері - немає. Навпаки, ОСОБА_4 позитивно ставиться до тата (в його колишній ролі, до подій, що відбулися)» (а.с. 38-43).

Згідно Висновку дитячого психолога ОСОБА_8 щодо емоційно-психологічного стану ОСОБА_5 станом на 08.10.2018 року, психологом встановлено:

1.щодо психологічного стану ОСОБА_5 внаслідок сімейної ситуації, що склалася «загальний рівень тривожності ОСОБА_5 - достатньо високий. Емоційно нейтральні ситуації викликають почуття тривоги. Під час бесіди повідомив, що тато з ними не живе, але вони з братом ходять до тата у гості. ОСОБА_5 не дуже любить ходити у гості до тата, тому що «коли я у нього ночував, то хотів піти до мами, а він сказав «ввечері». А ОСОБА_5 було сумно. Зазвичай, в гостях у тата, діти дивляться телевізор»;

2.щодо визначення прихильності ОСОБА_5 до матері і батька «крім того, у більшості ситуацій (крім розваг) емоційне ставлення до батька набуває нейтрального або негативного емоційного забарвлення (сум). Тобто ОСОБА_5 має нейтральні і негативні почуття до батька на відміну від теплих почуттів, які мають бути між сином і татом»;

3.щодо присутності явища психологічного навіювання та тиску матері щодо формування поганого ставлення до батька «створення матірю негативного образу батька, формування поганого до нього ставлення з боку матері - немає. Навпаки, ОСОБА_5 позитивно ставиться до тата (в його колишній ролі, до подій, що відбулися» (а.с. 44-49).

Як видно зі змісту преамбули Конвенції про контакт з дітьми, визнаючи, що, як передбачено в різних міжнародних юридичних документах Ради Європи, а також у статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, перш за все повинні враховуватися найвищі інтереси дитини.

Відповідно до ст. ст. 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини; держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За правилами ст. ст. 29, 291 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає; фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я має право на сім`ю; фізична особа не може бути проти її волі розлучена з сім`єю, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 7, 19, 141, 155, 161 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї; дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї; при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою; орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи; мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення; орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

За даними Висновку складеного 21.06.2019 року органом опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, керуючись рекомендаціями Комісії з питань захисту прав дитини, вважають за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_5 , 2011 року народження та ОСОБА_4 , 2006 року народження, разом з матір`ю - ОСОБА_1 (а.с. 95-96).

З огляду на встановлені судом обставини, а саме надані представником позивачки докази на підтвердження можливості забезпечення позивачкою ОСОБА_1 розвитку дітей в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, а також з урахуванням того, що батько дітей, який є відповідачем у справі не заперечує проти проживання дітей з матір`ю та з урахуванням Висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги та визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю - ОСОБА_1 за її місцем проживання.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 29, 291 ЦК України, ст. ст. 7, 19, 141, 155, 161 СК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої дії ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей з матір`ю, задовольнити.

Визначити місце проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою - АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк