26.11.2019 227/333/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 листопада 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Сухіній О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи:Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради, ОСОБА_3 , про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що з 2014 року він був знайомий та зустрічався з ОСОБА_3 , яка на теперішній час є його дружиною ОСОБА_3 Влітку 2015 року вони посварилися і стосунки між ними були припинені. В подальшому ОСОБА_3 почала зустрічатися з ОСОБА_2 та 20 червня 2015 року між ними було укладено шлюб. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружині було присвоєно « ОСОБА_3 ». У зареєстрованому шлюбі ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) та у відповідача ОСОБА_2 народився син ОСОБА_6 , народження якого зареєстровано 18 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області відповідно до актового запису про народження №369 від 23 грудня 2015 року. Так у відомостях про батька батьком дитини зазначений відповідач, хоча в дійсності батьком йому не є. Справжнім батьком дитини є позивач. 21 листопада 2017 року шлюб з відповідачем та ОСОБА_3 розірваний згідно рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Про своє біологічне батьківство позивач дізнався в 2018 році, після того, як був укладений шлюб між ним та третьою особою ОСОБА_3 . У зв`язку із зазначеним позивач бажає офіційно встановити своє батьківство.

Позивач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надано. Відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надходило.

Третя особа ОСОБА_3 надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення.

Дослідивши матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач з 2014 року зустрічався з ОСОБА_3

ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , після реєстрації шлюбу дружина взяла прізвище « ОСОБА_3 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 15) .

ОСОБА_3 народила дитину - ОСОБА_6 , батьком якої, відповідно до положень ст. 122 СК України, був записаний відповідач ОСОБА_2 .

Як вбачається з копії рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2017 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був розірваний. Після розірвання шлюбу третій особі ОСОБА_3 було залишено прізвище « ОСОБА_3 ».

Згідно копії свідоцтва про шлюб від 10 листопада 2018 року, ОСОБА_3. зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 , після реєстрації шлюбу дружина взяла прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідно до висновку експерта про біологічне батьківство № 729, вірогідність біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_6 - 99,99%.

Згідно ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

За приписами ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати позивача батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

У відповідності до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ОСОБА_2 , як про батька дитини, та внести відомості до актового запису про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши батьком дитини позивача.

Суд, з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, приходить до висновку про наявність підстав для встановлення батьківства, тому також підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.121, 125, 128, 129, 134 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 11, 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-283, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради, ОСОБА_3 , про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в місті Добропілля Донецької області, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виключити усі відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в місті Донецьк Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з актового запису № 369 від 23 грудня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису № 369 від 23 грудня 2015 року про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в місті Добропілля Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_6 », по батькові з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_6 ».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

26.11.2019