Справа № 1326/8772/12 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/1562/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

13 травня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді-доповідача Копняк С.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою особи, що не брала участі у справі - Приватного підприємства «ЛК АЛЬТЕК» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 березня 2017 року, постановлене у складі судді Гулієвої М.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТзОВ «Ресторан Беркут», треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТзОВ «Біля Універмагу», про визнання договору купівлі-продажу недійсним, об`єднаним позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТзОВ «Ресторан Беркут», треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

в с т а н о в и в:

Оскаржуваним рішенням суду позов ОСОБА_1 та позов третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_7 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу площадки (споруди) нежитловою площею 1379,3 кв.м. по АДРЕСА_1 від 26.02.2003 року, укладений між ТзОВ «Ресторан Беркут» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №1020.

Постановою Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2019 року, рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 березня 2017 року за наслідками розгляду апеляційних скарг ОСОБА_4 , ТОВ «Біля Універмагу», ОСОБА_3 , залишено без змін.

Рішення оскаржила особа, яка не брала участі у справі Приватне підприємство «ЛК АЛЬТЕК», подавши апеляційну скаргу 12 березня 2019 року.

В апеляційній скарзі вказує на те, що ПП «ЛК Альтек» про дане рішення дізналося 04.03.2019 року, отримавши листа від третьої особи ТзОВ «Біля Універмагу». Вважає оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, при цьому суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляді, що в результаті задоволення позовної заяви позивача та третьої особи із самостійними вимогами спричинило порушення законних прав Скаржника, як Іпотекодержателя нерухомого майна, та як забезпеченого кредитора у справі №914/1374/13 про банкрутство третьої особи ТзОВ «Біля Універмагу». Зокрема вказує, що наявність оскаржуваного рішення впливає на право власності третьої особи ТзОВ «Біля Універмагу», оскільки у Західному апеляційному господарському суді перебуває справа №5015/6070/11 за позовом ТОВ «Ресторан Беркут» до ТзОВ «Біля Універмагу» про витребування нерухомого майна та реєстрація за ним права власності. Вибуття нерухомого майна з права власності третьої особи ТзОВ «Біля Універмагу» буде наслідком для скаржника втрати статусу забезпеченого кредитора у справі про банкрутство ТзОВ «Біля Універмагу», борг якого погашається з 18.11.2018 року відповідно до умов мирової угоди; відсутність права власності на нерухоме майно призведе до неможливості виконання умов мирової угоди, адже оплата буде припинена. Разом з тим, суду першої інстанції були відомі обставини, що нерухоме майно перебувало та перебуває в іпотеці Банку на підставі Договору іпотеки, однак суд не вчинив жодних дій щодо залучення усіх осіб права та обов`язки, яких можуть бути вирішенні рішенням суду.

Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 березня 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2019 року скасувати, провадження у справі закрити.

Апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ст. 352 ЦПК України).

Порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи визначено ст. 370 ЦПК України.

Аналіз зазначених норм встановлює порядок апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та(або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Поряд з цим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що розглядаючи справу суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції встановлює, чи дійсно дані обставини мають місце у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від встановленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Тобто ключовим є те, що особи, які не брали участі у справі мають право після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права та обов`язки цих осіб, за умови подання апеляційної скарги цією особою, яка не була повідомлена про розгляд справи або не була залучена до участі в ній, або за умови пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що апелянт - Приватне підприємство «ЛК АЛЬТЕК», який не є стороною у даній справі і позовні вимоги до якої не пред`являлись, подала апеляційну скаргу після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Обґрунтовуючи порушення своїх прав Приватне підприємство «ЛК АЛЬТЕК» вказує на те, що вказаним рішення порушуються його права як Іпотекодержателя нерухомого майна, та як забезпеченого кредитора у справі №914/1374/13 про банкрутство третьої особи ТзОВ «Біля Універмагу».

В підтвердження порушення своїх прав та обов`язків до апеляційної скарги долучили: договір від 25 липня 2017 року про відступлення прав за Іпотечним договором від 25.08.2004 року, укладеним між ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Піреус Банк МКБ», та ТзОВ «Ресторан Беркут», посвідчений приватним нотаріусом Львівського МНО Гавриловою В.А. 25.08.2004 року та зареєстровано за № 1243 зі змінами укладеними Правочином про внесення змін до іпотечного договору, який посвідчено приватним нотаріусом ЛМНО Гавриловою В.А. 22.03.2005 р. та зареєстровано за №231, за умовами якого до ПП «ЛК АЛЬТЕК» в повному обсязі перейшли права іпотекодержателя за вказаним вище Договором іпотеки від 25.08.2004 року.

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Комарницькою О.В. 25 липня 2017 року та зареєстрований в реєстрі за № 1352.

Договору про відступлення прав за Іпотечним договором від 25.08.2004 року від 25.07.2017 року на який є посилання у п.1.1. згаданого вище Договору про відступлення прав від 25.07.2017 року, за яким право вимоги перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «ГРОН» матеріали справи не містять.

З наведеного вище вбачається, що на час ухвалення рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 березня 2017 року апелянт ПП «ЛК АЛЬТЕК» не був та не міг бути повідомлений про розгляд справи, а також залучений до участі у справі, оскільки Договір про відступлення прав вимоги за Договором іпотеки був посвідчений 25 липня 2017 року, тобто після винесення судом першої інстанції судового рішення. За відсутності Договору про відступлення прав вимоги, суд не міг, відповідно, вирішити про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта ПП «ЛК АЛЬТЕК».

За таких обставин, ПП «ЛК АЛЬТЕК» не відноситься до кола осіб, які наділені правом апеляційного оскарження рішення суду у вказаній цивільній справі, за правилами, передбаченими п. 1 ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Крім того, апеляційна скарга не містить будь-яких доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Визначаючи право осіб, які не брали участь у справі, на апеляційне оскарження при вирішенні судом питань про їхні права свободи, інтереси та (або) обов`язки, законодавець у статті 358 ЦПК України - відмова у відкритті апеляційного провадження, не передбачив підстав відмови у відкритті апеляційного провадження для суб`єктів оскарження, якщо їхні цивільні права свободи, інтереси та (або) обов`язки не порушені.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» ).

Суд вважає, що в даному випадку звернення із заявою про перегляд рішення суду після спливу одного року з дня його постановлення особою, про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, яка не була та не могла бути повідомлена про розгляд справи, а також залучена до участі у справі, не може бути підставою для поновлення строку на оскарження, враховуючи імперативні приписи ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

За таких обставин, враховуючи що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня постановлення судового рішення особою, яка не була та не могла бути повідомлена про розгляд справи, а також залучена до участі у справі, суд зобов`язаний відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПП «ЛК АЛЬТЕК».

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «ЛК АЛЬТЕК» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 березня 2017 року, постановленого у складі судді Гулієвої М.І.у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ТзОВ «Ресторан Беркут», треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТзОВ «Біля Універмагу», про визнання договору купівлі-продажу недійсним, об`єднаним позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТзОВ «Ресторан Беркут», треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу недійсним- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Суддя Копняк С.М.