Справа № 308/9318/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бедьо В.І.

за участі секретаря судового засідання Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відкодування моральної та матеральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в суду перебувають матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відкодування моральної та матеральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по кримінальній справі № 308/4746/16-к був визнаний винним у скоєнні злочина передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Вирок набрав законної сили 11.05.2017 року.

Так, відповідач ОСОБА_2 був звинувачений у тому, що 14 грудня 2015 року, близько з 10.10 год. по 11.40 год. шляхом злому металевою фомкою рами вхідних дверей, проник до квартири № 5, яка розташована в будинку № 10 по пров. Приютському в м. Ужгороді та належить на праві приватної власності громадянці ОСОБА_1 звідки умисно, протиправно, таємно, повторно викрав наступне майно, а саме: грошові кошти на загальну суму 21 342 гривні 00 копійок (235 доларів США, які в перерахунку становлять 5 607 гривень 10 копійок, 150 Євро, які в перерахунку становлять 3 919 гривень 50 копійок, 28 000 форинтів, які в перерахунку становлять 2 310 гривень 00 копійок, 500 польських злотих, які в перерахунку становлять 3 006 гривень 00 копійок та 6 500 гривень 00 копійок), телевізор, марки «Samsung LE 40S81B» (вартістю 5 250 гривень 00 копійок) та золотий браслет, вагою 12 грам (вартістю 9 725 гривень 76 копійок) і заволодівши викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілій ОСОБА_1 матеріальної шкоди на загальну суму 36 318 гривень 36 копійок.

Зі змісту позову слідує, що оскільки відповідач під час вчинення кримінального правопорушення зламав вхідні двері квартири, позивач була змушена придбати нові вхідні двері вартістю 8000 грн., що в свою чергу підтверджується розрахунковою квитанцією № 3757 від 17.12.2015 року.

Таким чином позивач вказує на те, що діями відповідача їй завдано матеріальної шкоди на суму 44318, 36 грн.

Також позивач зазначає, що не зважаючи на те, що злочин вчинено в грудні 2015 року, відповідач протягом 2, 5 років в добровільному порядку не відшкодував завдані збитки, що в свою чергу спричинило відповідачу моральних страждань, які вона оцінює в розмірі 10000 грн.

На підставі наведеного позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду завдану злочином у розмірі 44318, 36 грн., а також моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.10.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відкодування моральної та матеральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та призначено судове засідання.

В судове засіданні позивач та її представник не зявилися, хоч були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, однак від представника до суду подана заява про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Натомість згідно складеного посадовою особою ДУ «Закарпатської установи виконання покарань» Акту від 05.03.2019 року засуджений ОСОБА_2, тобто відповідач по справі, відмовився від його доставки до Ужгородського міськрайонного суду на розгляд даної цивільної справи.

З огляду на те, що дана цивільна справа перебуває у провадженні Ужгородського міськрайонного суду від 21.09.2017 року, відповідач по справі жодних пояснень, відзиву на спростування позовних вимог не надав, в судове засідання не зявився, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без його участі.

Вивчивши зміст позовної заяви, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2017 року по кримінальній справі № 308/4746/16-к ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначено покарання.

Вирок набрав законної сили 11.05.2017 року.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_2 14 грудня 2015 року, близько з 10.10 год. по 11.40 год. шляхом злому металевою фомкою рами вхідних дверей, проник до квартири № 5, яка розташована в будинку № 10 по пров. Приютському в м. Ужгороді та належить на праві приватної власності громадянці ОСОБА_1 звідки умисно, протиправно, таємно, повторно викрав наступне майно, а саме: грошові кошти на загальну суму 21 342 гривні 00 копійок (235 доларів США, які в перерахунку становлять 5 607 гривень 10 копійок, 150 Євро, які в перерахунку становлять 3 919 гривень 50 копійок, 28 000 форинтів, які в перерахунку становлять 2 310 гривень 00 копійок, 500 польських злотих, які в перерахунку становлять 3 006 гривень 00 копійок та 6 500 гривень 00 копійок), телевізор, марки «Samsung LE 40S81B» (вартістю 5 250 гривень 00 копійок) та золотий браслет, вагою 12 грам (вартістю 9 725 гривень 76 копійок) і заволодівши викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілій ОСОБА_1 матеріальної шкоди на загальну суму 36 318 гривень 36 копійок.

Як слідує зі змісту позовної заяви, відповідачем не відшкодовано ОСОБА_1 завдану ним матеріальну шкоду.

Також сторона позивача вказує на те, що відповідач під час вчинення кримінального правопорушення зламав вхідні двері квартири, в результаті чого позивач була змушена придбати нові вхідні двері вартістю 8000 грн.

Вказану обставину позивач підтверджуєрозрахунковою квитанцією № 3757 від 17.12.2015 року.

Зазначену обставину також не спростовано стороною відповідача.

Згідно із ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України також передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі зазначеного вище , враховуючи те, що вироком суду була встановлена вина ОСОБА_2 у завданні ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 44318, 36 грн., суд приходить до висновку що позовна заява у цій частині підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню зазначені кошти.

Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

За правилами передбаченими ст. ст. 16, 23 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, приниженні честі, гідності та ділової репутації.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, відповідно дост. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В обґрунтування моральної шкоди позивач посилається на моральні страждання, які були заподіяні їй внаслідок скоєного відповідачем злочину, які полягали у тому, що було порушено її нормальний ритм життя, оскільки сильно переживала.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуюче все вищевикладене, а також характер моральних страждань, які понесла позивач, суд оцінює розмір моральної шкоди завданої їй у розмірі 2 000, 00 грн..

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи те, що у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 704, 80 грн.

На підстави викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 82, 133, 141, 259, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 22, 23, 1166, 1177 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2( 16.07.1988 р.н, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_2) матеріальну шкоду завдану злочином у розмірі 44 318, 36 грн. ( сорок чотири тисячі триста вісімнадцять гривень 36 коп).

Стягнути з ОСОБА_2( 16.07.1988 р.н, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_2) моральну шкоду завдану злочином у розмірі 2 000 грн. ( дві тисячі ).

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2( 16.07.1988 р.н, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1) на користь держави 704,80 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцятиднів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3