Постанова

Іменем України

13 червня 2019 року

м. Київ

справа № 749/1119/16-ц

провадження № 61-23339св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Комунальник»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року в складі колегії суддів: Губар В. С., Бобрової І. О., Висоцької Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Комунальник» (далі - ПрАТ «Комунальник») про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . 14 червня 2006 року між позивачем та ПрАТ «Комунальник» був укладений договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення. У спірній квартирі встановлено два лічильники на постачання холодної води, які опломбовані службою ПрАТ «Комунальник».

17 грудня 2014 року ОСОБА_1 отримав від ПрАТ «Комунальник» листа про необхідність проведення повірки лічильників води через закінчення міжповірочного інтервалу. На виконання вказаного листа позивачем був придбаний новий лічильник, який встановлений і опломбований службою ПрАТ «Комунальник» 25 грудня 2014 року, про що складений відповідний акт.

З березня 2015 року по червень 2015 року ПрАТ «Комунальник» зробило нарахування ОСОБА_1 за послуги з водопостачання та водовідведення згідно з нормами споживання води, у зв`язку з чим станом на 01 липня 2015 року виникла заборгованість за вищевказані послуги у розмірі 2753,86 грн.

Позивач зазначає, що у липні 2015 року ПрАТ «Комунальник» демонтував та здійснив повірку лічильника і припинив нарахування коштів за послуги з водопостачання та водовідведення згідно з нормами споживання води, а на період повірки був установлений інший лічильник, згідно показань якого позивач і сплачував за ці послуги.

Також ОСОБА_1 вказує, що після оформлення житлової субсидії за період з жовтня 2015 року по березень 2016 року ПрАТ «Комунальник» почав погашати нарахований борг у розмірі 2753,86 грн за рахунок наданої субсидії в сумі 384,76 грн.

Позивач посилається на те, що незаконними діями відповідач ПрАТ «Комунальник» завдав йому моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії ПрАТ «Комунальник» щодо нарахування боргу у сумі 2753,86 грн, повернути відраховані кошти із субсидії у сумі 384,76 грн, стягнути моральну шкоду у розмірі 5000 грн, стягнути судові витрати, понесені позивачем.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ПрАТ «Комунальник» щодо нарахування боргу ОСОБА_1 у сумі 2753,86 грн.

Зобов`язано ПрАТ «Комунальник» списати борг у споживача ОСОБА_1 у сумі 2753,86 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Комунальник» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Комунальник» на користь ОСОБА_1 1000 грн. за завдану майнову шкоду.

Стягнуто з ПрАТ «Комунальник» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 110,24 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що обов`язок проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) має здійснюватися виконавцем зазначених послуг, а не позивачем ОСОБА_1 , про що наголошувалося в листах до позивача від ПрАТ «Комунальник», і тому розмір спожитої ОСОБА_1 холодної води за період з березня 2015 року по червень 2015 року, розрахованої згідно з нормами споживання, не є вірним.

Вимоги позивача щодо стягнення з ПрАТ «Комунальник» коштів у сумі 384,76 грн залишено судом без задоволення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про погашення боргу з оплати послуг водопостачання та водовідведення за період з березня 2015 року по червень 2015 року за рахунок нарахованої ОСОБА_1 житлової субсидії.

Також, суд першої інстанції, враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності вважає, що розмір моральної шкоди, який є достатнім для компенсації завданих позивачу збитків складає 1000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2016 року в частині зобов`язання ПрАТ «Комунальник» списання боргу у споживача ОСОБА_1 у сумі 2753,86 грн, стягнення з ПрАТ «Комунальник» на користь ОСОБА_1 1000 грн за завдану моральну шкоду, стягнення судового збору у розмірі 110,24 грн - скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ПрАТ «Комунальник» списати борг у сумі 2753,86 грн та про стягнення моральної шкоди відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції стосовно неправомірності нарахування боргу ОСОБА_1 за період зберезня 2015 року по червень 2015 року в розмірі 2753,86 грн, оскільки належних і допустимих доказів того, що лічильники води в квартирі позивача в цей період були несправними, апелянтом не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду. Проте суд апеляційної інстанції зазначив, що позовні вимоги в частині зобов`язання ПрАТ «Комунальник» списати борг у споживача ОСОБА_1 в сумі 2753,86 грн не є належним способом захисту і задоволенню не підлягають, оскільки визнання неправомірними дій ПрАТ «Комунальник» по нарахуванню боргу ОСОБА_1 є підставою для анулювання цього нарахованого боргу у розмірі 2753,86 грн, та, як наслідок, унеможливлює будь-які вимоги до позивача щодо сплати цих коштів.

Відмова в задоволенні вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди ґрунтується на недоведеності ОСОБА_1 . існування причинно-наслідкового зв`язку між станом його здоров`я і діями відповідача по нарахуванню боргу, а також відсутності доказів про додаткові зусилля позивача для організації свого життя внаслідок існування цього спору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просив рішення суду апеляційної інстанції скасувати і залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що наявність у ОСОБА_1 боргу з оплати послуг водопостачання та водовідведення за період з березня 2015 року по червень 2015 року ПрАТ «Комунальник» обґрунтовує несплатою позивачем за ці послуги. Відповідні квитанції, в розрахунок яких покладені фактичні показання лічильників позивача містяться в матеріалах справи. Також скаржник вказує, що неправомірні дії ПрАТ «Комунальник» призвели до зміни його звичного ритму життя, що, як наслідок, призвело до погіршення стану його здоров`я, а тому останній має право на відшкодування моральної шкоди.

Доводи інших учасників справи

В серпні 2017 року ПрАТ «Комунальник» подав до суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому відповідач, погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, вказав на відсутність в матеріалах справи доказів про причинно-наслідковий зв`язок між погіршенням здоров`я позивача та наявністю боргу з оплати послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 2753,86 грн, що виключає можливість відшкодування моральної шкоди.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2017 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

11 травня 2018 справу № 749/1119/16-ц передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі № 749/1119/16-ц (провадження № 61-23339св18) призначено повторний автоматизований розподіл.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення у кв. АДРЕСА_1 , у якій встановлені лічильники холодної та гарячої води, які опломбовані ПрАТ «Комунальник» - виконавцем вказаних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Комунальник» листом № 627 від 17 грудня 2014 року повідомив позивача про необхідність проведення повірки лічильників води протягом 10 календарних днів з дня отримання листа у зв`язку з тим, що міжповірочний інтервал лічильників вже закінчився.

Листом ПрАТ «Комунальник» № 640 від 30 грудня 2014 року позивачу здійснено нагадування, що ним не в повному обсязі проведено повірку лічильників води встановлених у його квартирі (повірено тільки один з двох встановлених), тому необхідно вчинити дії щодо проведення повірки лічильника води протягом 5 календарних днів з дня отримання листа.

Судами встановлено, що в січні 2016 року позивач звернувся із заявою до голови правління ПрАТ « Комунальник» щодо роз`яснення нарахованої йому заборгованості за послуги водопостачання і водовідведення з березня 2015 року по червень 2015 року в сумі 2753,86 грн.

Своїм листом ПрАТ «Комунальник» від 03 лютого 2016 року повідомив, що на адресу позивача надсилались платіжні документи на оплату відповідних послуг за березень-липень 2015 року, які не були оплачені ОСОБА_1 , а тому виникла заборгованість у розмірі 2753,86 грн. Крім того, 21 липня 2015 року за власний рахунок ПрАТ «Комунальник» здійснило розпломбування, демонтаж, транспортування, проведення планової періодичної повірки в комунальному підприємстві «Чернігівводоканал», монтаж та опломбування лічильника ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 31 липня 2015 року ПрАТ « Комунальник» в квартирі ОСОБА_1 здійснило монтаж засобів вимірювальної техніки, що підтверджується відповідним актом.

Оскільки позивачем не було вчасно проведено періодичну повірку водолічильника, ПрАТ «Комунальник» зняло водолічильник позивача з обліку і, починаючи з березня 2015 року по червень 2015 року, нарахування оплати за послуги водопостачання проводилося згідно діючих норм споживання, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 2753,86 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частини п`ятої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11 лютого 1998 року № 113/98-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповіочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фiзичнi особи зобов`язані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних iнтервалiв) подавати засоби вимірювальної технiки на повiрку. Порядок подання фізичними особами, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов`язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Пунктами 9, 30, 32 Правил, змістом Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (у тому числі в редакції на момент укладення договору) передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповірочних інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, а обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) має здійснюватися ПрАТ «Комунальник», а не ОСОБА_1 , як вказано в листах відповідача.

Включення до тарифів плати за повірку приладів обліку води, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки не залежить від дій позивача, оскільки стосується правових взаємовідносин ПрАТ «Комунальник» як виконавця послуг та органів державної влади і місцевого самоврядування, а позивач має право на безоплатну повірку, обслуговування і ремонт засобу обліку води.

Отже, слід погодитися з висновком суду апеляційної інстанції, що невключення вартості повірки лічильників у тарифи по оплаті послуг водопостачання та водовідведення не є підставою для покладення цих витрат на споживача послуг.

Апеляційний суд зробив вірний висновок, що позовні вимоги в частині зобов`язання ПрАТ «Комунальник» списати борг у споживача ОСОБА_1 у сумі 2753,86 грн задоволенню не підлягають, оскільки визнання неправомірними дій ПрАТ «Комунальник» по нарахуванню боргу ОСОБА_1 свідчить про анулювання цього боргу та, як наслідок, унеможливлює будь-які вимоги до позивача щодо сплати цих коштів.

Враховуючи наведене, не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що ПрАТ «Комунальник» не надав відповіді позивачу про існування боргу в розмірі 2753,86 грн, з огляду на те, що відмова в списанні боргу відповідачем не є підставою для скасування рішення апеляційного суду, оскільки судом апеляційної інстанції було правомірно встановлено відсутність зазначеного боргу як такого.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк