Справа № 450/3002/18 Провадження № 2/450/435/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Гук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3, третьої особи Органу опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою смт. Щирець, вул. Сагайдачного, 7, Пустомитівського району, Львівської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що є власником житлового будинку за вищевказаною адресою. В будинку зареєстровані колишня дружина його сина та онука. Протягом тривалого часу вони не проживають у будинку, своїх речей не зберігають, поштової кореспонденції не отримують, не здійснюють оплату комунальних послуг, не несуть обовязку по утриманню житла в належному технічному стані. Місце проживання відповідача з неповнолітньою дитиною йому не відоме. Вважає, оскільки відповідач з неповнолітньою дитиною не проживає у спірному будинку, понад строки, встановлені законом, тобто понад 6 місяців, то ОСОБА_2 з неповнолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратили право на користування житловим будинком №7 по вул. Сагайдачного, в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області, що стверджується відповідними актами перевірки правил проживання.

Ухвалою від 18.10.2018 року відкрито провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 03.12.2018 року залучено до участі у справі третю особу Орган опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації.

Протокольною ухвалою суду від 19.12.2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом поміщення оголошення на сайт суду.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Пустомитівської районної адміністрації в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, однак через канцелярію суду подав заяву про часткове підтримання позовних вимог, заперечив щодо визнання малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання не надав, в силу положень п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача та третьої особи.

З письмової згоди позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням п.1 ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинковолодіння в смт.Щирець, вул. Сагайдачного, 7, Пустомитівського району, Львівської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане 05.10.2009 року за №24031294.

Як вбачається з актів обстеження умов проживання згідно правил паспортного режиму, складених 08.06.2017 року, 14.09.2017 року, 16.05.2018 року, в житловому будинку, який знаходиться в смт. Щирець, по вул. Сагайдачного, 7, Пустомитівсього району, Львівської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які зареєстровані у такому, не проживають, їх особисті речі відсутні.

Згідно ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Таким чином відповідач ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не є і не може бути членом сім'ї позивача.

У відповідності до ч.1 ст. 383 ЦК власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

В силу вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що неповнолітня дитина набуваює право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.

Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.

Неповнолітня дитина не є самостійним суб'єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.

Проаналізувавши наведені правові норми, суд приходить до висновку, що інтереси дитини даним рішенням не порушуються з огляду на те, що неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у спірній квартирі не проживає. Залишення неповнолітньої зареєстрованою в спірній квартирі суперечило б ст.9 Конвенції про права дитини та ст.160 СК України.

Відповідно до ст.1 та ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров'я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначив позивач, він є власником житлового будинку, відповідач з неповнолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, не проживають без поважних причин у такому за адресою вул. Сагайдачного, 7, смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області, тривалий час, більше одного року станом на день звернення з позовом до суду.

Відповідач в судове засідання не зявилася та жодних доказів щодо спростування викладених позивачем фактів на адресу суду не надала.

Враховуючи вищенаведене, те, що позивач є власником будинку та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпоряджання таким, непроживання тривалий час відповідача за місцем реєстрації, що підтверджується матеріалами справи, а тому її з неповнолітньою дитиною слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Покликання позивача на норми ст.ст. 71, 72 ЖК України, які врегульовують правовідносини щодо користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, є помилковими, що узгоджується з позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року у справі №6-709цс16.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704,80 грн. судових витрат у справі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 280-284, 289 ЦПК України, ст. ст. 383, 391 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з неповнолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою вул. Сагайдачного, 7, смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області, який на праві власності належить ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6.

Третя особа: Орган опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації, місцезнаходження 81100, м.Пустомити, вул. Грушевського, 35, Львівської області.

Суддя Мусієвський В.Є.