РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Київський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.,

за участю секретаря Шаповал Є.Б.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2018 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є рідною сестрою ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та тіткою позивача, та визнати за позивачем право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В обгрунтування вказаних вимог посилається на наступне. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.05.1993 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності позивачу та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. ОСОБА_5 та матір позивача ОСОБА_6 були рідними сестрами, та остання після смерті своєї сестри прийняла спадщину у вигляді Ѕ частки спірної квартири фактично, а саме користувалась квартирою, здійснювала поточний ремонт тощо. Матір позивача ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та позивач займався всіма питаннями щодо її поховання, та спадщину після неї прийняв фактично, та вступив в управління всім її майном. Листом 5 ХДНК від 16.11.2017 року позивачу рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, яка фактично прийняла спадщину після смерті своєї сестри, тому позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом з одночасною вимогою про встановлення факту родинних відносин.

Відповідач надіслала до суду відзив, в якому позовні вимоги визнала, та вказала, що викладені обставини в позові повністю відповідають дійсності.

Представник позивача- адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, в своєму відзиві просить розглянути справу за її відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтримала позовні вимоги, та просила їх задовольнити.

18.12.2018 року вказана позовна заява надійшла до суду, та розподілена судді Зуб Г.А.

Ухвалою судді від 21.12.2018 року дану позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу 10-денного строку для усунення недоліків, які були усунені позивачем 28.12.2018 року.

Ухвалою судді від 28.01.2019 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, та за клопотанням позивача витребувано у 5 ХДНК належним чином завірені копії спадкових справ, та інформацію про наявність заяв про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Ухвалою суду від 19.02.2019 року було закрито підготовче провадження по цивільній справі, та справу призначено до судового розгляду, та задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків.

Судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та його матір'ю в свідоцтві про народження зазначена ОСОБА_6, а батьком ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Позивачу разом з ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, в якій на разі зареєстрований та мешкає позивач разом з третьою особою.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та була знята з реєстрації за вказаною адресою у зв'язку зі смертю.

Померла ОСОБА_5 була інвалідом І групи по зору, та вони разом з померлою матір'ю позивача та самим позивачем проживали у спірній квартирі, та здійснювали догляд за нею.

Матір позивача ОСОБА_6 є рідною сестрою померлій ОСОБА_5, а позивач племінником останньої.

Відповідно до відповіді 5 ХДНК від 16.11.2018 року позивачу рекомендовано звернутись до суду за захистом свого права у зв'язку з тим, що матір позивача прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 фактично, та на підставі норм ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини, нормами останнього не було передбачено включення племінників до кола спадкоємців за законом будь-якої черги.

Допитані в судовому засідання свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, та ОСОБА_10 вказали, що позивач разом зі своєю матір'ю та тіткою, котрі померли, проживала за однією адресою, та ОСОБА_5 була інвалідом, тому позивач разом зі своєю матір'ю здійснювали догляд за нею.

Відповідно наданої до суду довідки КП ЖЕК №1 Київського району м. Харкова, ОСОБА_5 зазначена як тітка позивача.

За змістом п.1 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Суд, оцінивши надані позивачем докази, показання свідків, надані фотокартки, надані листи, у їх єдності і взаємозв'язку встановив, що дійсно померла ОСОБА_5 є рідною сестрою ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, оскільки вони проживали за однією адресою, та згідно свідоцтва про народження та про укладення шлюбу - їх дівоче прізвище «ОСОБА_5», а по-батькові - «ОСОБА_5», а від так і є тіткою позивача, тому суд приходить до висновку про встановлення цього факту, оскільки від нього залежить право позивача на спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_6, яка прийняла спадщину фактично після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_5

Згідно роз'яснень викладених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Матір позивача ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та після її смерті відкрилась спадщина на Ѕ частину спірної квартири, яку вона прийняла фактично після смерті своєї сестри ОСОБА_5

Згідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР (чинної на час виникнення спірних правовідносин) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Нормами статей 548, 549 ЦК УРСР визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтями 529, 530 ЦК УРСР встановлено черги спадкоємців за законом, а саме, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну

в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідач є донькою позивача, що підтверджується свідоцтвом про її народження. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6 не існує, та заяви про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини після смерті останньої не подавались, позивач спадщину прийняв фактично, та вступив в управління всім її майном.

Встановивши, що позивачу Пятою ХДНК рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері позивача не звертались, та позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред'явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем, тому судові витрати покладаються на самого позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4,5, 12,13, 133, 137,141, 259, 264,265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є рідною сестрою ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та тіткою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Судові витрати компенсувати за рахунок ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Позивач - ОСОБА_2, місцеперебування: АДРЕСА_5, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_3, місцеперебування: АДРЕСА_6, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2.

Третя особа - ОСОБА_4, місцеперебування: АДРЕСА_5, р.н.о.к.п.п. або серія та номер паспорта не відомі.

Повний текст рішення складено 20 березня 2019 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ