Справа № 390/102/19
Провадження №2-к/390/1/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Терещенка Д.В.,

при секретарі Бреус І.П.,

розглянувши матеріали клопотання інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Гомельській області про надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали про судовий наказ про стягнення аліментів суду Жлобинського району Гомельської області від 19.05.2015 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ :

До Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Гомельській області про надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали про судовий наказ про стягнення аліментів суду Жлобинського району Гомельської області від 19.05.2015 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1.

На виконання вимог ч.1 ст. 467 ЦПК України, ОСОБА_1 надсилалось судом клопотання разом з рішенням, та пропонувалось у місячний строк подати можливі заперечення проти клопотання.

Відповідні документи надсилались на зареєстровану, відповідно довідки Покровської сільської ради Кіровоградського району і області, адресу місця реєстрації ОСОБА_1, а саме: пров.Тітова, 5, с.Покровське, Кіровоградського району Кіровоградської області.

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2019 року, клопотання призначено до розгляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до положень ч.5 ст. 467 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши клопотання інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Гомельській області про надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали про судовий наказ про стягнення аліментів суду Жлобинського району Гомельської області від 19.05.2015 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1 приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

На даний час між Україною і Республікою Білорусь чинна Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам», підписана країнами-учасницями СНД в м. Мінську 22.01.1993 року та ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10.11.1994 року №240/94-ВР (далі - Мінська Конвенція).

Відповідно до частини 2 статті 54 Мінської Конвенції, суд, який розглядає клопотання про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення, обмежується встановленням того, що передбачені цією Конвенцією умови додержано. У такому випадку суд постановляє рішення про примусове виконання.

Відповідно до вимог частини 1 статті 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Згідно частини 2 статті 464 ЦПК України якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

У відповідності до ст. 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 466 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Судом встановлено, що ухвалою про судовий наказ про стягнення аліментів суду Жлобинського району Гомельської області від 19.05.2015 року з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки Аліни, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 25% заробітку і іншого доходу, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи стягнення з 18.05.2015 року і до повноліття дитини. Крім того, стягнуто з ОСОБА_3 державне мито в дохід держави в розмірі 616952 рублів.

Відповідно до довідки голови суду Жлобинського району Гомельської області Республіки Білорусь ОСОБА_4 вбачається, що ухвала про судовий наказ суду Жлобинського району Гомельської області від 19.05.2015 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів набрала законної сили 19 травня 2015 року і підлягає виконанню.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.468 ЦПК України, у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду може бути відмовлено якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні.

Крім того, у відповідності до п. «е» ст.55 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка регулює порядок надання правової допомоги між державами - членами Співдружності Незалежних Держав, у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо минув термін давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення.

Отже, враховуючи, що ухвала про судовий наказ про стягнення аліментів суду Жлобинського району Гомельської області від 19.05.2015 року набрала законної сили 19.05.2015 року, а клопотання про його визнання та примусове виконання надійшло до суду 21.01.2019 року, суд дійшов до висновку про те, що передбачений ст.463 ЦПК України трирічний строк предявлення до примусового виконання рішення іноземного суду в частині стягнення державного мита, завершився.

У звязку з вищевикладеним, клопотання інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Гомельській області про надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали про судовий наказ про стягнення аліментів суду Жлобинського району Гомельської області від 19.05.2015 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі ст. ст. 51-55 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року керуючись ст.ст. 462, 463, 464, 466, 467, 468 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Гомельській області про надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали про судовий наказ про стягнення аліментів суду Жлобинського району Гомельської області від 19.05.2015 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1 - відмовити.

Повернути клопотання про надання дозволу на виконання на території України рішення суду в частині стягнення держмита до Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, як уповноваженого органу, без виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя