У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

20 березня 2019 року

м. Рівне

Справа № 565/279/18

Провадження № 22-ц/4815/443/19

Рівненський апеляційний суд в особі судді судової палати з розгляду цивільних справ Хилевича С.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 липня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області, Вараського міського голови про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 липня 2018 року позов ОСОБА_2 в частині вимог про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.

В частині вимог про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу затверджено мирову угоду, укладену 04 липня 2018 року між ОСОБА_2, Виконавчим комітетом Вараської міської ради та тимчасово здійснюючого повноваження міського голови ОСОБА_3 Визнано неправомірними та скасовано розпорядження міського голови Анощенка С.І. №8-ос від 11 січня 2018 року "Про звільнення ОСОБА_2." і №12-ос від 16 січня 2018 року "Про внесення змін до розпорядження міського голови від 11 січня 2018 року №8-ос "Про звільнення ОСОБА_2." Зобов'язано Виконавчий комітет Вараської міської ради Рівненської області поновити ОСОБА_2 з 23 січня 2018 року на роботі на посаді начальника відділу культури та туризму виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області. Зобов'язано Виконавчий комітет Вараської міської ради Рівненської області сплатити на користь ОСОБА_2 заробіток за час вимушеного прогулу за весь період по 13 липня 2018 року в розмірі 74 929,14 гривень, у зв'язку з чим провадження у справі закрито.

На ухвалу суду Виконавчий комітет Вараської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, зокрема, просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху, позаяк наведені в ній підстави поновлення строку апеляційного оскарження визнано неповажними. Надано особі, що подала апеляційну скаргу, строк, протягом десяти днів з дня вручення ухвали апеляційного суду для усунення допущених недоліків шляхом подання до Рівненського апеляційного суду заяви, в якій обґрунтувати підстави поновлення строку на апеляційне оскарження. Роз'яснено, що у разі неподання такої заяви в зазначений строк або якщо вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження.

15 березня 2019 року в порядку виконання вказаної ухвали Виконавчим комітетом Вараської міської ради подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Проте вказані причини пропуску строку на оскарження судового рішення не є поважними у розумінні ст. 354 ЦПК України. Поготів, ці причини вже зазначалися в поданій апеляційній скарзі.

З огляду на зміст цієї статті, поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, а процес внутрішньої діяльності міської ради та покликання на те, що секретар Вараської міської ради ОСОБА_5 незаконно здійснювала повноваження міського голови є виключно суб'єктивними обставинами.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечить рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного ст.8 Конституції України.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, яка регламентує принцип верховенства права у цивільному судочинстві, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі "Устименко проти України" зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії"). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що "право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Воловік проти України" від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21 грудня 2010 року).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст.ст. 358, 381, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 липня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області, Вараського міського голови про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Суддя Рівненського

апеляційного суду : С.В. Хилевич