КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року

справа 757/15694/16-ц

провадження № 22-ц/824/1437/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Рубан С.М.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року у складі судді Остапчук Т.В. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товаристве «Комерційний банк «Хрещатик» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, збільшивши розмір позовних вимог, просило стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 2 931 213,88 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 931 213,88 грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 931 213,88 грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 931 213,88 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року заочне рішення Печерського районного суду м. Києві від 17 лютого 2017 року було скасовано та призначено справу до судового розгляду.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 931 213,88 грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 931 213,88 грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 931 213,88 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати в частині солідарного стягнення з нього на користь позивача заборгованості за кредитним договором та ухвалити в цій частині нове, яким солідарно стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Хрещатик» заборгованість в розмірі 2 888 049,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що заборгованість за кредитним договором була частково погашена, зокрема 30.04.2015 року сплачено в рахунок погашення процентів 38 915,00 грн., в рахунок погашення пені 4 249,98 грн. Тому судом помилково визначено більший розмір заборгованості та не враховано зазначених сум погашення кредиту.

В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позичальником порушено строки повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Рішення суду оскаржено лише в частині визначення розміру заборгованості, а тому рішення в цій частині підлягає перегляду в апеляційному порядку у відповідності до ст. 367 ЦПК України.

Судом встановлено, що 21 грудня 2011 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «Хрещатик», яке в подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 41/11-980/40 (а.с.9-15 т.1).

На виконання умов вказаного договору відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «Хрещатик» було надано ОСОБА_6 кредитні кошти в сумі 1 600 000,00 грн., зі сплатою 25% річних зі строком повернення до 19 грудня 2014 року.

19.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін до кредитного договору, відповідно до якого було продовжено строк виконання зобов'язання до 21.12.2015 року (а.с.16 т.1).

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, укладено договори поруки №41/11-980/40-02 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-03 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-04 від 21.12.2011 року (а.с.17-18, 19-20, 21-22 т.1).

19.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін до договору поруки №41/11-980/40-02 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-03 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-04 від 21.12.2011 року відповідно до якого було продовжено строк виконання зобов'язання до 21.12.2015 року (а.с.23, 24, 25 т.1).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 22.09.2016 року заборгованість за кредитним договором від 21.12.2011 року № 41/11-980/40 становить 2 931 213,88 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом 1 595 000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами за період з лютого 2015 року по серпень 2016 року - 625 716,29 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів - 166 907,84 грн. (а.с.124 т.1).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 не заперечує щодо невиконання позичальником умов кредитного договору та виникнення заборгованості за ним.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст.13 цього Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень ст.81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем до суду надано розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписки по особовому рахунку ОСОБА_2

Однак, відповідачем ОСОБА_4 докази, які б спростували визначений позивачем розмір заборгованості, надано не було.

Також, ОСОБА_4 ні із заявою про перегляд заочного рішення, ні з апеляційною скаргою не надав квитанцію про сплату ним в рахунок погашення процентів 38 915,00 грн., в рахунок погашення пені 4 249,98 грн. за кредитним договором. ОСОБА_4 не з'явився до суду апеляційної інстанції для надання пояснень щодо доводів апеляційної скарги про часткове погашення боргу.

Тобто, ОСОБА_4 не було підтверджено, що ним 30.04.2015 року сплачено в рахунок погашення процентів 38 915,00 грн., в рахунок погашення пені 4 249,98 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору по суті, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 11 березня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді