Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/628/15-ц

Провадження № 2/440/15/2019

13 березня 2019 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1М.

при секретарі Гута О.С.

за участі представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Буську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Буська міська рада про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, демонтаж самовільно зведеного будинку -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулась до суду з означеним позовом просить зобовязати відповідача ОСОБА_5 демонтувати зведений ним будинок на земельній ділянці, що їй належить та знаходиться під номером 30 по вулиці Над Бугом у місті Буську Львівської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що саме вона є власником земельної ділянки, яка розташована під номером 30 по вулиці Над Бугом у місті Буську, Львівської області, що підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю серії ЛВ 5703 від 18.03.1999 року, виданий Буською міською радою народних депутатів. На початку квітня 2015 року позивач виявила, що на такій земельній ділянці зведений житловий будинок, незавершений будівництвом, який належить відповідачу. Оскільки на прохання позивача про надання їй відповідних дозвільних документів про зведення будинку відповідач відмовляв, вирішила, що будинок є самовільно зведений та підлягає демонтажу. Отже згідно ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Позивач ОСОБА_4, її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5, його представник ОСОБА_3 проти позову заперечили, вважають його безпідставним та таким що не підлягає до задоволення. Представник показала, що позовна заява є необґрунтованою та не містить доказів, що доводять підставність вимог, на які посилається позивач. Зокрема, земельна ділянка, на якій збудовано будинок, є у власності відповідача, що підтверджує державний акт про право власності на земельну ділянку, Серія ЯД № 512228. Даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :13:023:0053. Згідно даних публічної кадастрової карти та відомостей з державного акту на право власності на земельну ділянку, зокрема опис меж вказана земельна ділянка, є іншою, аніж земельна ділянка позивача. Крім того, межі земельної ділянки, на якій збудовано будинок відповідачем, є погоджені в процесі приватизації ОСОБА_4, отже такі свого часу виведені в натурі та узгоджені сусідами раніше. Крім цього, позовна вимога позивача стосується лише демонтажу, на думку позивача самовільно зведеного будинку, і ніяким чином не торкається усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою що оспорюється, хоча в предметі позову таке зазначається. Сам спосіб захисту що обрав позивач не відповідає законодавчо встановленому відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України. Так на його думку, позивач подав негаторний позов, оскільки просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, а натомість ставить вимогу зобовязати відповідача демонтувати будинок, що зведений на ній. Хоча, позивач мав би згідно ст. 16 ЦК просити відновлення становища, що існувало до порушення (якщо воно було) саме шляхом демонтажу будинку, а не просто його демонтаж. Наголошує, що в даному випадку мова йде взагалі про те, що право власності позивача на земельну ділянку яка є під зведеним будинком не визнається як таке відповідачем, оскільки представником відповідача долучено до матеріалів справи документ, що підтверджують право власності саме відповідача на неї, а не навпаки. Також до матеріалів справи долучено відповідь виконавчого комітету Буської міської ради № 39 від 08.02.2017 року на адвокатський запит. В такій зазначено, що ОСОБА_4 не зверталась у Буську міську раду щодо надання їй земельної ділянки в замін існуючій, натомість Буська міська рада неодноразово пропонувала (протягом 2016 року) виділення земельної ділянки ОСОБА_4 взамін існуючій. Земельні ділянки пропонувались у мікрорайоні «Південний» і в районі вул. Бічна Шевченка-Довбуша.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5 набув земельну ділянку за адресою: Львівська область, Буський район, м. Буськ, вул. Над Бугом, 32, згідно договору дарування земельної ділянки від 11 липня 2014 року, що був укладений між ним та ОСОБА_6, про що свідчить долучений до матеріалів справи Договір дарування земельної ділянки серія НАА 246274, який належно нотаріально посвідчений та зареєстрований згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень Серія ЕЕВ 631443 виданого 11.07.2014 року.

Натомість, ОСОБА_6 14 вересня 2013 року набув право власності на цю земельну ділянку згідно іншого договору дарування реєстровий номер 1278, посвідченого приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу, що був укладений між ним та ОСОБА_7. Таке право власності на земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором, ОСОБА_8, приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу, 14.09.2013 року за № 2493559.

Право власності ОСОБА_7 на дану земельну ділянку підтверджує державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 512228 від 08.05.2008 року. Останнє було видане на підставі рішення Буської міської ради Буського району Львівської області «Про передачу земельних ділянок у власність» від 13.06.2007 року, що є чинним. Згідно такого ОСОБА_7 було передано у власність земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель в м. Буську по вул. Над Бугом, 32.

Земельній ділянці, що є у власності відповідача присвоєний кадастровий номер :13:023:0053 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку.

Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки, що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці під час проведення її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу її існування. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором при державній реєстрації.

Зазначення кадастрового номеру земельної ділянки є обовязковим при укладенні цивільно-правових договорів та визнається їх істотною умовою, тобто умовою, за відсутності якої договір буде вважатися неукладеним. Так, відповідно до ст. 132 ЗК України угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються у письмовій формі, нотаріально посвідчуються та серед інших умов повинні містити кадастровий номер земельної ділянки. У ст. 120 вказаного Кодексу передбачено, що істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. Згідно зі ст. 133 ЗК України земельна ділянка або право на неї може бути передано у заставу лише за умови присвоєння земельній ділянці кадастрового номера в порядку, визначеному законом. Таким чином, кадастровий номер є індикатором формування земельної ділянки.

Земельна ділянка, що знаходиться у власності ОСОБА_5 та на якій останній збудував свій будинок є сформована відповідно до чинного земельного законодавства. Натомість, земельна ділянка ОСОБА_4 не має кадастрового номера. Позивачем та його представником не долучено до матеріалів справи жодного доказу який би стверджував що це та сама земельна ділянка, що належить на праві власності відповідачу.

Судом встановлено, що на земельній ділянці за адресою Львівська область, Буський район, м.Буськ, вул. Над Бугом, 32 відповідач збудував будинок. Відповідно до довідки № 5311 від 29.09.2013 року такому новозбудованому житловому будинку присвоєна фактична поштова адреса: м. Буськ, вул. Над Бугом, 32.

Згідно ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

До матеріалів справи долучено дозвільні документи на його зведення, зокрема, повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ЛВ 65 від 24.07.2015 року, декларацію про готовність до експлуатації обєкта, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання № ЛВ 70 від 24.09.2015 року. На даний будинок відповідачем набуто право власності у порядку встановленого законом, про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія СТА 048036 від 09.10.2015 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серія ЕКВ 363416 від 09.10.2015 року, що є чинними.

З відповіді виконавчого комітету Буської міської ради № 39 від 08.02.2017 року на адвокатський запит, вбачається що ОСОБА_4 не зверталась у Буську міську раду щодо надання їй земельної ділянки в замін існуючій, натомість Буська міська рада неодноразово пропонувала (протягом 2016 року) ОСОБА_4 виділення земельної ділянки взамін існуючій. Земельні ділянки пропонувались у мікрорайоні «Південний» і в районі вул. Бічна Шевченка-Довбуша.

Згідно ухвали Буського районного суду від 23.02.2017 року, у справі призначено будівельно - технічну експертизу, виконання якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. 30.05.2018 року на адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведення такої експертизи.

Суд критично оцінює висновок судового експерта ОСОБА_9 від 22 травня 2018 року, оскільки висновок експерта ґрунтується на дослідженні наданих доказів (технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі), методом візуального огляду, фотографування , проведенням обмірів земельних ділянок станом на 12.09.2017 року.

Зокрема, з тексту такого висновку вбачається, що рішенням № 61 від 16.04.1992 року Буської міської ради народних депутатів ОСОБА_10 було надано земельну ділянку в м. Буськ по вул. Над Бугом, 32, площею 800,0 кв.м. під будівництво житлового будинку. Відповідно до даного рішення останнім виготовлено Проект забудови земельної ділянки № 32 по вул. Над Бугом у м. Буськ та виданий Акт виносу в натурі меж земельної ділянки від 21.04.1992 року.

Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ 5703 від 18.03.1999 року, виданий ОСОБА_4 на підставі рішення Буської міської ради народних депутатів від 20 жовтня 1998 року № 120 про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0800 га, розташованої у м. Буськ вул. Над Бугом, 32, для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Буської міської ради № 18 від 24.04.2015 року про впорядкування місця розташування земельної ділянки по вул. Над Бугом в м. Буську, яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ № 5703, виданого 18.03.1999 року і зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 856, фактичне місце розташування вказаної земельної ділянки є адреса м. Буськ вул. Над Бугом, 30, а не м. Буськ вул. Над Бугом, 32.

Отже, плутанина щодо даної адреси вийшла у звязку з впорядкуванням місця розташування такої Буською міською радою, але не з вини відповідача, який законно отримав земельну ділянку та збудував житловий будинок на такій, без порушення вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 2 ст. 90 ЗК України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків .

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом : визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До матеріалів справи позивачем не долучено жодних документів, а в ході судового розгляду судом не здобуто, які б підтверджували самочинність будівництва відповідачем будинку за адресою Львівська область, Буський район, м.Буськ, вул. Над Бугом, 32 в тому числі порушення таким будівельних норм та правил. Крім цього, порушення прав інших осіб таким будівництвом не встановлено. Позивач не довів у чому саме полягає порушення його прав відповідачем, внаслідок чого він ставить вимогу демонтувати зведений ОСОБА_5 будинок.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 247, 258-259, 264, 265, 293, 312-314, 354 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 321, 325 ЦК України, ст. ст. 78-79, 81, 90, 120, 131-132 ЗК України, суд -

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Буська міська рада про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, демонтаж самовільно зведеного будинку, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда

Повний текст рішення виготовлено 19 березня 2019 року.