Справа № 2-н-632/08
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В. ,

при секретарі - Дідук С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на постанову державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гаєвої Марини Іванівни від 28.09.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП №51275254, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2019 року представник Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» подав до суду скаргу на постанову державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гаєвої Марини Іванівни від 28.09.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП №51275254, в якій просив суд:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гаєвої Марини Іванівни при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 28.09.2017 у виконавчому провадженні ВП №51275254;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гаєвої Марини Іванівни від 28.09.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП №51275254.

- зобов`язати державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гаєву Марину Іванівну відновити виконавче провадження ВП №51275254.

В обґрунтування своїх вимог, представник скаржника посилався на те, що 02 січня 2019 року ПАТ «Родовід Банк» отримано постанову державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гаєвої Марини Іванівни від 28.09.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП №51275254, в межах якого виконувався виконавчий документ - судовий наказ №2-н-632/08 від 10.11.2008 року, виданий Подільським районним судом м. Києва 24.12.2008 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» суми боргу 125121,96 грн.

У скарзі на постанову державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гаєвої Марини Іванівни від 28.09.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП №51275254 представник Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» вказував на те, що державним виконавцем не вживалися заходи щодо розшуку майна боржника; із встановленою Законом України «Про виконавче провадження» періодичністю не проводилася перевірка щодо виявлення рахунків боржника, рухомого та нерухомого майна у боржника; не були надіслані відповідні запити до банків України; не вживалися заходи щодо виявлення майна, яке може бути спільною сумісною власністю подружжя; не вживалися заходи щодо виявлення спадкового майна, малих архітектурних форм (павільйонів, кіосків), сільськогосподарської техніки.

На переконання ПАТ «Родовід Банк», така бездіяльність державного виконавця призвела до невиконання судового наказу та як наслідок, стала незаконною підставою для винесення постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП №51275254.

Посилаючись на те, що державним виконавцем не було здійснено всіх необхідних дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» з метою ефективного та своєчасного здійснення заходів примусового виконання рішень, скаржник звернувся до суду з даною скаргою.

Представник АТ «Родовід банк» у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Державний виконавець Гаєва М.І. та боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Від представника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області до суду надійшов Відзив на скаргу. У відзиві представник ВДВС посилався на те, що державним виконавцем Гаєвою М.І. вживалися заходи щодо розшуку майна боржника. Зокрема, після відкриття виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна (коштів) боржника, надіслано запити про наявність у боржника транспортних засобів, земельних ділянок, відкритих рахунків, отримання доходів ОСОБА_1 .

У відзиві представник ВДВС посилався на те, що будь-яких рахунків, транспортних засобів, земельних ділянок та доходів боржника ОСОБА_1 виявлено не було. За місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 не було виявлено майна, на яке можливо було звернути стягнення.

Також зазначив, що повернення виконавчого документа стягувачу не перешкоджає повторному пред`явленню виконавчого документа до виконання. Наразі банк має строк повторно пред`явити судовий наказ до виконання, а відтак, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу фактично не впливає на обсяг прав стягувача.

Посилаючись на те, що державним виконавцем були вжиті усі заходи щодо розшуку та арешту майна боржника ОСОБА_1 , однак такі не дали позитивного результату, у зв`язку з чим державний виконавець 28.09.2017 виніс оскаржувану постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, просив суд відмовити у задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк», оскільки постанова про повернення виконавчого документу є законною та винесена з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду. З огляду на дану правову норму, суд зробив висновок про можливість розгляду скарги у відсутності представників ПАТ «Родовід Банк», державного виконавця та боржника ОСОБА_1.

За клопотанням ПАТ «Родовід Банк» ухвалою суду від 15 квітня 2019 з Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було витребувано копію матеріалів виконавчого провадження №51275254, які надійшли до суду 30 квітня 2019 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 10 листопада 2008 року Подільським районним судом м. Києва було постановлено судовий наказ №2-н-632/08, який 24.12.2008 року виданий стягувачу ПАТ «Родовід Банк», за яким стягненню з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» підлягала сума боргу 125121,96 грн. та судовий збір у розмірі 640,61 грн.

Даний судовий наказ як виконавчий документ було пред`явлено до виконання до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

31.05.2016 державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51275254.

28.09.2017 року державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гаєвою Мариною Іванівною винесена постанова про повернення документа стягувачу.

Правовою підставою для повернення виконавчого документа стягувачу був п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме - відсутність майна, на яке може бути звернено стягнення і безрезультатність заходів щодо розшуку майна.

Не погоджуючись з такою постановою, стягувач ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду з даною скаргою.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про виконавче провадження» та Розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Обов`язки і права виконавців визначені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Обґрунтовуючи скаргу, АТ «Родовід банк» послався на те, що державний виконавець при примусовому виконанні судового рішення не здійснив усіх необхідних дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

За копією матеріалів виконавчого провадження встановлено, що державним виконавцем вживалися заходи щодо розшуку майна боржника.

Однак такі заходи не можна вважати ефективними, зважаючи на те, що вони не дали очікуваного результату.

За наявності інформації про відсутність будь-яких офіційних доходів у боржника ОСОБА_1 (заробітної плати та пенсії), відсутності нерухомого майна у його власності, транспортних засобів та сільськогосподарської техніки, однак за наявності відомостей про його місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , державний виконавець зобов`язаний був вжити заходи щодо виявлення та опису рухомого майна, належного боржнику, за місцем його проживання.

В матеріалах справи відсутні докази про те, державним виконавцем вживалися заходи щодо виявлення такого майна. У відзиві на скаргу представник Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області посилається на те, що за місцем проживання боржника двічі здійснювалися виходи державного виконавця. В той же час, матеріали виконавчого провадження не містять Актів державного виконавця за результатами виходу за місцем проживання боржника ОСОБА_1 .. Вказані обставини можуть свідчити про те, що вихід за місцем проживання боржника не здійснювався взагалі, а якщо і здійснювався - виконавцем не встановлювався перелік рухомого майна боржника, за рахунок якого можна було б задовольнити вимоги банку.

На переконання суду, державний виконавець констатував лише відсутність рухомого майна, зареєстрованого на ім`я боржника ОСОБА_1 . При цьому, виконавцем не вжито заходів щодо виявлення та опису речей, належних боржнику, на які можна було б звернути стягнення (як-то меблі, предмети інтер`єру, дорогоцінні речі тощо).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У конкретному випадку встановлені обставини справи, не дають підстав для беззаперечного твердження про те, що державним виконавцем було вжито усіх можливих заходів щодо розшуку майна боржника, а відтак постанову державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28.09.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП №51275254 не можна вважати такою, що постановлена відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, судом встановлені підстави для скасування оскаржуваної постанови.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення вимог скарги в частині визнання бездіяльності державного виконавця незаконною. Зокрема, судом встановлено, що певні дії щодо розшуку майна боржника виконавцем вживалися. Крім того, ПАТ «Родовід банк» у скарзі не зазначив, які саме необхідні дії не були здійснені виконавцем при примусовому виконанні судового рішення. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що скарга в цій частині необґрунтована, не підтверджена доказами, у зв`язку з чим, задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Поновлення права заявника можливе шляхом скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 210, 258-261, 268, 383-389, 450-451 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на постанову державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гаєвої Марини Іванівни від 28.09.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП №51275254 - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гаєвої Марини Іванівни від 28.09.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП №51275254, зобов`язавши державного виконавця усунути порушення прав стягувача.

В решті вимог скарги Публічному акціонерному товариству «Родовід Банк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

СуддяТ. В. Войтенко