Постанова

Іменем України

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 570/2436/15-ц

провадження № 61-19333св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області, у складі судді Остапчук Л. В., від 11 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області, у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Шеремет А. М., Хилевича С. В., від 30 травня 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява ОСОБА_2 мотивована тим, що 16 вересня 2013 року о 00 год. 10 хв. на автостоянці автозаправного комплексу «UA-SERVICE» по вул. Рівненська, 90 у в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія ОСОБА_3, який керуючи автомобілем марки «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив зіткнення з припаркованим причіп-фургоном марки «ПР-КІР KL-35 EK», реєстраційний номер НОМЕР_2, був пошкоджений причіп-фургон, який перебуває у користуванні заявника.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 23 532, 77 грн та 5 000, 00 грн у відшкодування завданої моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 11 серпня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 23 082, 77 грн, витрати на оплату звіту про оцінку матеріальних збитків і проведення транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 1 986, 00 грн, 5 000, 00 грн у відшкодування моральної шкоди та 5 000, 00 грн витрат на оплату правової допомоги. Вирішено питання про розподіл інших судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з вини відповідача, який порушив вимоги Правил дорожнього руху, позивачу була заподіяна майнова шкода, яка має бути компенсована у розмірі, підтвердженому у звіті про оцінку причіпу-фургону.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 30 травня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив із того, що суд правильно визначився з правовідносинами, які виникли між сторонами, та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права. Висновки суду зроблені на підставі транспортно-трасологічної експертизи та висновку експерта щодо розміру завданої майнової шкоди.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У червні 2017 року ОСОБА_3 подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 30 травня 2017 року, а провадження у справі закрити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що суди попередніх інстанцій повно і всебічно не з'ясували обставини справи. Ухвалюючи рішення у справі, місцевий суд не врахував обставини, що були встановлені у рішенні Рівненського районного суду Рівненської області від 29 вересня 2014 року у справі № Начало формы570/467/2014 за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» (далі - ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС»), ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, яким ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог. Цим судовим рішенням встановлено, що причіп-автофургон уже був пошкоджений до дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 16 вересня 2013 року.Висновок транспортно-трасологічної експертизи № 7039 від 24 червня 2016 року заявник вважає необґрунтованим, оскільки він зроблений через три роки після дорожньо-транспортної пригоди і на той час його автомобіль, так само як і причіп позивача, вже був відремонтований. Вважає необґрунтованим надання переваги судом цьому висновку експертизи перед експертним висновком, що був складений у справі № Начало формы570/467/2014. Заявник вказав, що існує два судових рішення, які суперечать одне одному. Місцевим судом недотримано принципу рівності, змагальності та неупередженості. Не було вирішено питання про необхідність проведення контрольної (повторної) експертизи для встановлення істини. Конец формы

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

05 березня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 30 травня 2017 року призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Відзиву на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

16 вересня 2013 року о 00 год. 10 хв. на автостоянці автозаправного комплексу «UA-SERVICE» по вул. Рівненська, 90 у смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, під час виїзду з місця стоянки водій ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, під час руху заднім ходом створив небезпеку, що призвело до зіткнення його автомобіля з причіпом-фургоном марки «ПР-КІР KL-35 EK», реєстраційний номер НОМЕР_2, який перебуває у користуванні ОСОБА_2 відповідно до довіреності на користування та розпорядження автотранспортним засобом від 11 серпня 2011 року, і який був припаркований на автостоянці. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Фіксування дорожньо-транспортної пригоди відбулося відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 16 вересня 2013 року, в якому ОСОБА_3 визнав свою вину.

Згідно звіту № 121П від 08 червня 2015 року приватного підприємства експертний центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс-Альфа» про оцінку причепа марки «ПР-КІР KL-35 EK», реєстраційний номер НОМЕР_2, матеріальний збиток, завданий власнику причепа марки «ПР-КІР KL-35 EK», реєстраційний номер НОМЕР_2, у результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає з ПДВ 23 082, 77 грн.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2015 року по справі було призначено автотоварознавчу та транспортно-трасологічну експертизи.

Автотоварознавчу експертизу проведено не було, оскільки позивач не оплатив її вартість.

Висновком транспортно-трасологічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 7039 від 24 червня 2016 року встановлено, що мало місце контактування задньої частини автомобіля «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 та правої задньої частини причепа «ПР-КІР KL-35 EK», реєстраційний номер НОМЕР_2. Зовнішні механічні пошкодження на автомобілі «Опель Вектра» та зовнішні механічні пошкодження на причепі «ПР-КІР KL-35 EK» утворилися відповідно від зіткнення з причепом і автомобілем (а.с. 68-73).

Рішенням Рівненського районного суду від 29 вересня 2014 року у справі № Начало формы570/467/2014, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 20 листопада 2014 року, за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС», ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, ОСОБА_2 відмовлено у стягненні страхового відшкодування із страхової компанії і суми франшизи з ОСОБА_3 за недоведеністю, оскільки висновком товариства з обмеженою відповідальністю «Експертна комісія «ІНДЕКС» (далі - ТОВ «Експертна комісія «ІНДЕКС») від 29 листопада 2013 року було встановлено, що комплекс пошкоджень автопричепа-фургона не міг утворитися в обстановці, зафіксованій у наданих на дослідження матеріалах, та за обставин, викладених у поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналогічні положення містить стаття 81 чинного ЦПК України.

За положеннями частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини справи з'ясовуються судом на засадах змагальності, у межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення у справі, дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, під час якої було пошкоджено транспортний засіб позивача,будь-яких доказів, які б спростовували висновки про розмір майнового збитку, завданого позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що викладені у звіті № 121П від 08 червня 2015 року,до суду не подав.

З урахуванням вказаних обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, оскільки відповідач не надав доказів на спростування доводів позивача.

Вказуючи на суперечливість висновку транспортно-трасологічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 7039 від 24 червня 2016 року та висновку експерта, який був досліджений судами при розгляді справи № 570/467/2014, ОСОБА_3 не скористався правом на заявлення клопотання про призначення додаткової або повторної транспортно-трасологічної експертизи, не ставив перед судом питання про виклик експерта, який проводив транспортно-трасологічну експертизу № 7039 від 24 червня 2016 року.

Апеляційний суд, відповідно до вимог статті 303 ЦПК України, 2004 року, перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

За правилами частини першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

З урахуванням викладеного вище, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, які є законними і по суті правильними.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник

СуддіО. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта