Провадження №2/523/637/19
"20" березня 2019 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Аліна С.С.
при секретарі - Вовкович І.В.,
розглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-
В С Т А Н О В И ЛА :
До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 5000 грн.
Свої вимоги обґрунтував тим, що 11.09.2017 року ОСОБА_1 було надано в борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 5000 грн., що підтверджується розпискою. Відповідачка зобов`язалася повернути позику 15.10.2018 року. Однак, свої зобов`язання так і не виконала, надані позивачем гроші в строк не повернула. Дані обставини стали підставою звернення до суду.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи провести за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлялася, причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивачів, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11.09.2017 року ОСОБА_1 було надано в борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 5000 грн., що підтверджується розпискою (а.с.6). Відповідачка зобов`язалася повернути позику в строк до 15.10.2018 року. Однак, свої зобов`язання так і не виконала, грошові кошти не повернула.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Оскільки згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, то зобов`язальні договірні відносини між позивачем та відповідачем кваліфікуються судом як позикові.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.
Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно до ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави.
Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 79, 81, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.525,526,530,533,625,1046,1047,1050 ЦК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН:відсутній, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) грошові кошти у розмірі 5 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН:відсутній, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 20.03.2019 року.

Суддя Аліна С.С.