Головуючий у 1-й інстанції Ліпчанський С.М.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Попової С.А.,

суддів: Кочегарової Л.М., Ткаченко Т.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Мар'їнського районного суду Донецької області від 28 вересня 2018 року, ухвалену в складі судді Ліпчанського С.М.,

по цивільній справі

за позовом ОСОБА_2

до Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області

про відшкодування майнової і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди.

Ухвалою Мар'їнського районного суду Донецької області від 28 вересня 2018 року справу за позовом ОСОБА_2 передано за підсудністю на розгляд Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм процессуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для розгляду до Мар'їнського районного суду Донецької області.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Направляючи матеріали справи за позовом ОСОБА_2 на розгляд до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, суд виходив з положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України і вважав, що справа, помилково ототожнена позивачем із справами категорії про захист прав споживачів, не віднесена до підсудності Мар'їнського районного суду Донецької області, а має розглядатись за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача - в Бабушкінському районі міста Дніпра.

З такими висновками суду не можна погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 31 ЦПК України, якою вмотивовано оскаржувану ухвалу, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Прийняте Мар'їнським районним судом Донецької області рішення про передачу справи іншому суду за місцезнаходженням юридичної особи - відповідача (ч. 2 ст. 27 ЦПК) винесено без урахування інших процесуальних норм.

Так, згідно із ч. 4 ст. 31 ЦПК України передача справи з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Як з'ясовано, розпрядженням в.о. голови Великоновосілківського районного суду Донецької області № 48 від 17.07.2018р. матеріали за позовом ОСОБА_2 до Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди направлено на розгляд до найбільш територіально наближеного суду - Мар'їнського районного суду Донецької області внаслідок неможливості утворити новий склад суду для розгляду справи після задоволення відводів (самовідводів) суддів (п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК).

За положеннями ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Проте, Мар'їнським районним судом Донецькї області всупереч положенням ст. 32 ЦПК України, по суті оспорюючи, ревізуючи підсудність, визначену попереднім судом в розпордяженні від 17.07.2018р., справу не було прийнято до свого провадження, як то предписано ч. 2 ст. 32 ЦПК Укаїни. А, натомість, було прийнято ухвалу про передання справи за підсудністю до іншого суду.

В апеляційній скарзі позивач слушно зазначив, з чим погоджується і колегія суддів, що питання визначення підсудності справи має вирішуватись на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, а в даному випадку справа потрапила до Мар'їнського районного суду Донецької області не внаслідок первісного подання позову ОСОБА_2 до суду, а в результаті прийняття розпорядження керівника Великоновоселківського районного суду Донецької області в порядку п. 2 ч. 1 і ч. 4 ст. 31 ЦПК України, що мало тягти за собою розгляд справи судом, якому була спрямована справа.

За таких обставин, із урахуваннм норм процессуального закону, які безпосередньо забороняють подальше передання справ з метою запобігання подальшого перешкоджання громадянинові у доступі до суду, Мар'їнський районний суд Донецької області не мав процесуальних підстав для зміни підсудності і направлення справи до іншого суду.

До того ж суд не врахував, що по справі за позовом ОСОБА_2, поданим у липні 2017 року, вже понад 1,5 роки не розпочато по суті судовий розгляд за виниклим спором.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, як доступ до суду. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (рішення ЕСПЛ 2002-ІІ у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25).

З огляду на викладене, враховуючи неприпустиму довготривалість не вирішення питання принаймні про відкриття провадження у справі, передача справи до чергового суду може свідчити про порушенням права особи на доступ до суду в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Виходячи з встановлених обставин та вимог закону, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції про передачу справи до іншого суду підлягає скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права. Справа підлягає поверненню до Мар'їнського районного суду Донецької області для продовження розгляду.

Втім, з матеріалів справи вбачається, що дана справа направлялась на апеляційний розгляд Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська після винесення ухвали від 15.01.2019р. (а.с. 198) про зупинення провадження до закінчення апеляційного розгляду апеляційної скарги позивача.

Тому для завершення стадії зупинення провадження і прийняття рішення про його відновлення справа підлягає спрямуванню до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з подальшим її направленням до Мар'їнського районного суду Донецької області для продовження розгляду по суті згідно прийнятого результату апеляційного розгляду оскаржуваної ухвали від 28.09.2018р.

Ухвалою апеляційного суду від 14.02.2019р. ОСОБА_2 було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції в сумі 384,20грн. (належний до сплати судовий збір при поданні апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) - до ухвалення постанови апеляційним судом. Оскільки вирішення питання про законність оскаржуваної ухвали суду про передання справи до іншого суду не є остаточним рішенням по суті спору, то з ОСОБА_2 відповідно до ч. 2 ст. 136, п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України підлягає стягненню в дохід держави за наслідками апеляційного розгляду судовий збір в розмірі 384,20грн.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Мар'їнського районного суду Донецької області від 28 вересня 2018 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області про відшкодування майнової і моральної шкоди - направити до Мар'їнського районного суду Донецької області для продовження розгляду через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави витрати з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова касаційному оскарженю не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 березня 2019 року.

Головуючий С.А.Попова

Судді: Л.М.Кочегарова

Т.Б.Ткаченко