УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/2261/18

Провадження № 2/638/2810/19

22.03.2019 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Омельченко К.О.,

секретаря Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

У судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2 заявлено відвід судді Омельченко К.О., з підстав наявності обставин, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді при розгляді даної справи по суті. Зазначивши, що заява про перегляд заочного рішення була розподілена на суддю Омельченко К.О. з порушенням Положення про автоматизовану систему документообігу. Окрім того, представник позивача зазначив, що суддею під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення були допущені численні порушення норм процесуального права, до справи долучена копія заяви про перегляд заочного рішення без доказів про сплату судового збору, позивач не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду даної заяви.

Заявник ОСОБА_1 підтримала заявлений відвід.

Відповідач заперечував проти задоволення заявленого відводу.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Статтями 36,37 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав для відводу судді, мотиви, які вказані у заяві про відвід судді до даного вичерпного переліку не входять.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини Білуха проти України особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у пунктом 43 рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності судді при розгляді даної справи, з матеріалів справи та заявленого відводу не вбачається.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Стосовно доводів представника позивача щодо порушення Положення про автоматизовану систему документообігу при розподіленні заяви про перегляд заочного рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до Підпункту 2.3.3 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду ( у редакції Рішення Ради суддів України від 15.09.2016 року № 58) не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли у період відпустки судді.

Згідно інформації табелю графіку роботи суддів у комп*ютерній програмі «Д-3», суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шестак О.І. знаходився у щорічній відпустці з 07 серпня по 07 вересня 2019 року, тому заява про перегляд заочного рішення не була розподілена щодо конкретного судді, а була розподілена в загальному порядку.

Стосовно відсутності в матеріалах справи протоколу автоматизованого розподілу судової справи, суд зазначає, що даний протокол несвоєчасно долучений до матеріалів справи у зв*язку з помилкою секретаря судових засідань.

Враховуючи викладене, доводи озвучені у відводі судді є необґрунтованими і такими, що не можуть слугувати підставою для задоволення заяви про відвід.

Відповідно частин 2 та 3 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40, 252 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Визнати заяву позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - необґрунтованою.

Провадження по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - зупинити.

Передати заяву про відвід для вирішення в порядку ст. 33 ч.1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя