У х в а л а

18 березня 2019 року

м. Київ

справа № 643/1343/17

провадження № 61-46285ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Штелик С. П. в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільмашпром», третя особа - ОСОБА_3, про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 17 вересня 2018 року,

В с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 17 вересня 2018 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Штелик С. П.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. від 27 листопада 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 19 грудня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, зокрема, для надання оригіналу квитанції про сплату судового збору за вимогу про виплату середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. від 14 січня 2019 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 27 листопада 2018 року, до 31 січня 2019 року.

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача ШтеликС. П., яка обґрунтована тим, що існують обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді. У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначає, що його касаційну скаргу незаконно залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача ШтеликС. П. визнано необґрунтованою.

У частині другій та третій статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді-доповідача ШтеликС. П. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Пророку В. В.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Штелик С. П. підтверджує, що в ній викладено незгоду із процесуальним рішенням судді Штелик С. П., і відсутні об'єктивно обґрунтовані обставини, що свідчать про заінтересованість в результаті розгляду справи та викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді Штелик С. П.

Крім того, у постанові від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16) Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року в справі № 226/168/15-ц (провадження № 6-1121цс16) та зазначила, що вимога про стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до вимог про стягнення заробітної плати, за пред'явлення яких до роботодавця працівники-позивачі звільнені від сплати судового збору.

У справах №№ 234/6607/17 (провадження № 61-8015св18), 754/4063/16 (провадження № 61-8956св18), 127/23458/16 (провадження № 25926св18) Верховний Суд не зазначив про необхідність відступу від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року в справі № 226/168/15-ц (провадження № 6-1121цс16), та виклав свої висновки про те, що позивачі звільняються від сплати судового збору за позовами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який входить до структури заробітної плати.

Однак, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16) звернула увагу на те, що розміщення норм статей 116,117 Кодексу законів про працю України в розділі VІІ «Оплата праці» є логічно вмотивованим, оскільки ними встановлено відповідальність роботодавців за затримку виплат коштів винагороди за виконану працівниками роботу, які повинні бути виплачені при їх звільненні. Проте таке розташування вказаних норм права не свідчить про належність середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до структури заробітної плати.

Враховуючи наведене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Штелик С. П. необхідно відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

У х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Штелик С. П. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк