Справа № 490/3476/18
н/п 2/490/2200/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 р. м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі Балдич Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є в спільній частковій власності, припинення спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про виділення їй в натурі 58/100 часток в спільній частковій власності домоволодінні № 56 по вул.. 2 Набережна в м. Миколаєві, які складаються з житлового будинку літ. А, загальною площею 49,1 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами літ. Г,И, № 6,7,8,2. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу належить 58/100 часток домоволодіння № 56 по вул.. 2-га Набережна у м. Миколаєві. Інші 42/100 часток домоволодіння № 56 по вул.. 2-га Набережна у м. Миколаєві належали відповідачу ОСОБА_2. У звязку зі знищенням нерухомого майна, належного ОСОБА_2І,, що складало 42/100 частки домоволодіння № 56 по вул.. 2-га Набережна у м. Миколаєві, право спільної часткової власності позивача та відповідача на це домоволодіння припинилося.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено договір № 1220 купівлі-продажу 58/100 часток домоволодіння № 56 за адресою: м. Миколаїв, вул. 2-га Набережна, укладений 16.09.1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість Південь» за № 1220.

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.12.2014 року згідно якого договір купівлі-продажу від 16.09.1997 року визнано дійсним.

Судом досліджено договір купівлі-продажу 42/100 часток домоволодіння № 56 по вул.. 2-га Набережна у м. Миколаєві укладений 25.04.1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-1486.

Судом досліджено витяг з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 390 від 29 травня 2017 року згідно якого житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.. 2 Набережній, 56, який належить ОСОБА_1 надано наступну адресу: вул. 2 Набережна, 56.

Судом досліджено ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.07.2016 року згідно якої було визнано укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мирову угоду, згідно якої було встановлено межу між земельними ділянками № 56 по вул.. 2-га Набережна, на якій розташований належний позивачу будинок літ. А з господарськими будівлями та спорудами та № 54 по вул.. 2-га Набережна на якій розміщений будинок, що належить ОСОБА_2

Судом досліджено рішення Миколаївської міської ради № 37/39 від 17.11.2005 року згідно якого було проведено поділ земельної ділянки, що знаходилася у користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Згідно цього рішення ОСОБА_2 було надано 140 кв.м. земельної ділянки за рахунок земельної ділянки для обслуговування домоволодіння № 56 по вул.. 2-га Набережна та приєднано до земельної ділянки № 54 по вул.. 2-га Набережна, що знаходилась у його користуванні. Обєднану земельну ділянку площею 450 кв.м надали у власність ОСОБА_2 для обслуговування належного йому житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул.. 2-га Набережна під номером 54.

Судом досліджено державний акт на право власності на земельну ділянку від 23.03.2006 року згідно якого ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 450 кв.м розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. 2 Набережна, 54.

Судом досліджено довідку КП ММБТІ від 14.02.2017 року, станом на 28.12.2012 року право власності на 58/100 часток домоволодіння належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.1997 року посвідченого Товарною біржею «Нерухомість-південь». На 42/100 частини право власності закрите 07.07.2014 року у звязку зі зносом житлового будинку літ. Б, сарай лі. П; літня кухня літ. К.

У відповідності до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 364 ч. 1 цього Кодексу передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Частиною 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).

Таким чином, враховуючи той факт, що фактично виділ належних часток позивачу та відповідачу у праві спільної часткової власності в натурі відбувся ще на час придбання домоволодіння то, виділ є технічно можливим, суд приходить до висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 284 ЦПК України, суд.-

В И Р І Ш И В:

Позов - задоволити.

Виділити ОСОБА_1 у натурі 58/100 часток в спільній частковій власності-домоволодінні № 56 по вул.. 2 Набережна в м. Миколаєві, які складаються з житлового будинку літ. А, загальною площею 49,1 кв.м. з господарськими будівлям і спорудами літ. Г, И, № 6,7,8,2.

Припинити право ОСОБА_1 спільної часткової власності на 58/100 часток в домоволодінні № 56 по вул.. 2 Набережна в м. Миколаєві.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Чулуп О.С.