Дата документу 20.03.2019 Справа № 554/8869/18
Провадження № 2/554/107/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Гаврись В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому прохав стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 112 881 грн. 46 коп. за кредитним договором № б/н від 24 вересня 2008 року станом на 31.07.2018, яка складається з наступного: 5 646 грн. 49 коп. заборгованість за кредитом, 107 234 грн. 97 коп. заборгованість за відсотками за період з 24.09.2008 по 31.12.2017 року, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 762 грн.00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до договору б/н від 24.09.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням ОСОБА_2, і Клієнт дає право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є згодою позичальника на прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого ОСОБА_2. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами, Правилами та Тарифами ОСОБА_2, які викладені на банківському сайті, складає між ним та ОСОБА_2 договір, що підтверджується підписом у заяві. ОСОБА_2 нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 Правил користування платіжною карткою. Одночасно п.5.3 Умов передбачена можливість односторонньої зміни ОСОБА_2 та інших невід»ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсотковою ставки може збільшуватися за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Відповідно до п.6.3 до обов»язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків і про здійснені операції. ПАТ КБ «Приватбанк» виконав свої зобов»язання за Договором та угодою у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобов»язань, у зв»язку з чим за ним станом на 31.07.2018 року виникла заборгованість, яку прохає стягнути у повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому вважає позов необґрунтованим, оскільки позивач не надав доказу, що саме він отримав кредитну картку, як саме, коли та який строк її дії. У заяві анкеті було зазначено інший номер картки, аніж у доданій довідці про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки. Також не зазначено номеру рахунку, з якого отримані чи іншим чином використані гроші, не надано жодних доказів надходження коштів на рахунок та стосовно того, на який рахунок вони мали б бути повернуті. Також ОСОБА_2 в односторонньому порядку було збільшено розмір кредитного ліміту, без погодження з ним, про що свідчить відсутність підпису на Довідці про зміну кредитного ліміту. Кредитний договір повинен бути укладений у письмовій формі. Копія анкети позичальника не може підтверджувати існування боргу, оскільки вона є лише пропозицією укласти договір в розумінні ЦК. «Умови та правила надання банківських послуг» ним не підписані, тому він заперечує, що у 2008 році ознайомився саме з цими Умовами. Позивач зазначає, що ним надано кредит за сплатою відсотків у розмірі 36 % річних, а з розрахунку заборгованості слідує, що з 01.04.2015 року відсотки збільшено до 43, 2 %., тоді як в односторонньому порядку збільшення відсотків не передбачено. Крім того, після спливу строку кредитування кредитор втрачає право на нарахування процентів передбачених кредитним договором. Отже, позовна вимога про нарахування таких процентів за період з 24.09.2008 по 31.12.2017 року є безпідставною. Також банком на надано оригіналу кредитного договору за 2008 рік, виписки з особового рахунку, жодних доказів відкриття йому карткового рахунку та видачі платіжної картки, а також видачі коштів, перерахування їх на картковий рахунок, та отримання їх ним. Крім того, 12.12.2013 відбулося несанкціоноване списання коштів, про що повідомлено Банк у телефонному режимі. Він, як користувач картки, не повинен нести відповідальність за здійснення вказаної платіжної операції, тому вимоги є безпідставними. Також вважає пропущеним строк позовної давності у три роки. Останній платіж він здійснив 29 квітня 2014 року, після цього платежів не здійснював, а банк звернувся з позовом 04.10.2018 року, тобто пропустивши трирічний строк. Копії додатків до позовної заяви також не були завірені належним чином. З цих підстав, у позові прохав відмовити.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що при укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, що визначає положення про договір приєднання. При оформленні кредиту заява про отримання кредиту підписується позичальником, який підтверджує, що він ознайомлений із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами. Позичальник підтвердив, що заява, Умови, Правила та Тарифи складають між ним та ОСОБА_2 договір про надання банківських послуг. Укладення Договору здійснюється за принципом укладенні договору приєднання. Таким чином, договір вважається укладеним у письмовій формі. Також, в анкеті-заяві від 24.09.2008 року чітко вбачається інформація про персональні дані, необхідні для отримання кредитної картки. Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30- днів пільгового періоду підписана відповідачем власноруч, з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3 % (36 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів, тощо. З виписки із карткового рахунку чітко видно, що відповідачу був встановлений кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже і отримував картку «Універсальна». Також останній частково сплачував заборгованість, що свідчить про користування коштами. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів не укладення договору не надано. Відсутність у матеріалах справи оригіналу договору не є підставою для відмови у позові, належним чином завірені копії свідчать про укладення договору. Згідно Умов зміна розміру кредитного ліміту здійснюється ОСОБА_2 самостійно. Зазначені зміни повністю узгоджуються із Умовами, про що відповідача було повідомлено через смс. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 15.08.2014, 15.03.2015, заяв про розірвання кредитного договору не надходило. Згідно з умовами договору відповідачу передано кредитку картку строком дії до 04.2018 з встановленим початковим кредитним лімітом 500 грн. Отже, 30.04.2018 року визначено кінцеву дату для здійснення позичальником останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту, а не кінцевий термін спливу виконання своїх грошових зобов»язань за Кредитним договором та припинення зобов»язань в цілому. Відповідно до умов Кредитного договору відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування процентів на суму простроченої заборгованості, як плату за весь час користування коштами, оскільки розрахунок заборгованості здійснюється до повного погашення заборгованості на суму залишку заборгованості. Щодо заволодіння коштами третіми особами, то відповідач не заявляв про втрату картки, грошові кошти переводилися за допомогою сервісу Приват 24. Строк позовної давності також не пропущений, оскільки кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією. Клієнт, погасивши заборгованість, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Відповідно до Правил строк дії картки вказано на лицевій стороні до останнього календарного дня місяця, а саме 04.2018, а позов подано 30.10.2018 року в межах строку позовної давності.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав, що позивач надав Умови, які ним не підписані, в яких не міститься дата їх прийняття та затвердження, відсутня інформація про період, у який діяли Умови в тому варіанті, який представлений суду та що стосуються вони саме споживчого кредиту наданого йому. В заявіанкеті ці умови як додатки не зазначені. Крім заяви-анкети він нічого не підписував, а тому не висловлював пропозиції щодо продовження строку дії договору. Розрахунок заборгованості не оформлений належним чином, не містить підпису особи, яка його складала. Про зміну процентної ставки належним чином повідомленим не був, смс не отримував. На зміну розміру кредитного ліміту згоди також не давав. В розрахунку зазначено, що ним самостійно здійснено платіж 18.10.2015 року у сумі 300 грн., тоді як банк самостійно списав кошти з карткового рахунку, щоб перервати строк позовної давності.

Позивачем подано відповідь на заяву про застосування строків позовної давності, в якій зазначено, що обов»язок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту передбачений Умовими та Правилами, необхідна інформація щодо кредитування була доведено у другому примірнику договору. Щодо списання коштів, то умовами договору, а саме Правилами користування карткою (п.5.6) передбачено, що «Тримач доручає банку списання з будь-якого рахунку власника, зокрема з картрахунку грошові кошти на здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов»язань, а тому числі мінімального обов»язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку». З виписки по рахунку вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами, тому твердження про незнання тарифів, умов та правил не відповідають дійсності.

У судове засідання представник позивача не зявився, у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника ОСОБА_2 та винесення заочного рішення (а.с.5). Також подав аналогічне клопотання долучене до позову (а.с.28).

Відповідач та його представник будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з»явилися, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.64). Суд відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України розглянув справу за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про відмову у задовленні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору б/н від 24.09.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Із заяви від 24.09.2008 року вбачається, що ОСОБА_1 видано Кредитну картку «Універсальна» 30 днів пільгового періоду з кредитним лімітом 500 грн. під 3 % річних у місяць (а.с.12).

Відповідач підписав заяву, в якій зазначено, що заява разом з Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним ОСОБА_2 Договір про надання банківських послуг. Умови та Правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПриватБанку, відповідач зобов»язався виконувати та регулярно з ними ознайомлюватися (а.с.12).

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 24.09.2008 року укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 вбачається, що станом на 31.07.2018 року заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 5 646, 49 коп., заборгованість за відсотками за період з 24.09.2008 по 31.12.2017 становить 107 234, 97 грн., а всього 112 881, 46 грн. (а.с. 6-10).

Також з розрахунку-заборгованості слідує, що розмір процентної ставки змінювавс, зокрема, з 01.04.2015 року він становив 43, 2 % (а.с.6-10).

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_1 (картрахунок 894974 від 17.09.2008) вбачається, що старт карткового рахунку визначенео 15.09.2008, зміни кредитного ліміту відбулися: 17.09.2008 зниження кредитного ліміту до 500 грн., 22.10.2010 збільшення кредитного ліміту до 600 грн., 24.11.2010 збільшення кредитного ліміту до 700 грн., 23.12.2010 збільшення кредитного ліміту до 800 грн., 21.01.2011 збільшення кредитного ліміту до 900 грн., 23.02.2011 збільшення кредитного ліміту до 3900 грн., 18.04.2011 збільшення кредитного ліміту до 4400 грн., 22.04.2011 збільшення кредитного ліміту до 4500 грн., 27.05.2011 збільшення кредитного ліміту до 5300 грн., 23.06.2011 збільшення кредитного ліміту до 6300 грн., 20.06.2014 встановлення кредитного ліміту до 5 650 грн., 19.08.2015 зниження кредитного ліміту до 5 650 грн. (а.с.11).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями статей 526, 530, 610 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

«Умови та правила надання банківських послуг», пунктом 3.2, 3.3 яких установлено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню ОСОБА_2, і Клієнт дає право ОСОБА_2 в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт, а також, що підписання Договору являється прямою і безумовною згодою Держателя відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого ОСОБА_2, не містять підпису відповідача. При цьому банк не надав судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили такий пункт щодо зміни розміру Кредитного ліміту, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення кредитного ліміту, не змінювались.

Також не містить підпису відповідача п.5.3 Умов, який передбачає можливість односторонньої зміни ОСОБА_2 та інших невід»ємних частин договору, а також відсутній підпис на «Правилах користування кредитної карткою» та «Тарифах Банку», які передбачають розміру процентної ставки. Позивачем не доведено, що саме з цими Правилами та Тарифами, в редакції доданій до позову, був ознайомлений відповідач в день укладення договору.

У заяві позичальника від 24 вересня 2008 року, яка була підписана відповідачем, також не міститься домовленості сторін щодо збільшення розміру Кредитного ліміту та зміни розміру відсоткової ставки.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що банком не доведено того, що сторони уклали договір про збільшення розміру Кредитного ліміту та зміни розмурі відсоткової ставки, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Аналогічної правової позиції дотримується й Верховний Суд, як колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зокрема, у постановах: від 25 січня 2018 року у справі № 212/10084/13-ц (провадження № 61-1565св18), від 30 січня 2018 року у справі № 734/1905/16-ц (провадження № 61-245св18), від 20 червня 2018 року у справі № 554/2254/16-ц (провадження № 61-19530св18), від 04 липня 2018 року у справі № 438/489/16-ц (провадження № 61-3365св18), так і колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, зокрема, у постановах: від 29 січня 2018 року у справі № 229/2048/16-ц (провадження № 61-1475св18), від 07 лютого 2018 року у справі № 751/5977/17 (провадження № 61-560св17).

За таких обставин, суд вважає вважає, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та ОСОБА_2, зокрема й умова про збільшення розміру Кредитного ліміту та зміну розміру відсоткової ставки, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умов, Правила та Тарифи містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного розміру Кредитного ліміту та зміни розміру відсоткової ставки, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови, Правила та Тарифи надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам.

Таким чином, банк, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинен надавати суду підписані позичальником Умови, Правила та Тарифи надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови, Правила та Тарифи розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, Правил та Тарифів відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов, Правил та Тарифів або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов, Правил та Тарифів була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Надані Умови та Правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та ОСОБА_2 без підтвердження того, що саме їх розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, можуть бути оцінені судом, як належний доказ.

З огляду на зроблені судом висновки, доводи позивача щодо достатності розміщення на сайті Умов, правил та ОСОБА_2 для доведення перед судом факту, що вони є частиною укладеного Договору, судом спростовуються.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Враховуючи, що у задоволенні позову позивачу відмовлено по суті позовних вимог, питання про пропуск строку позовної давності судом не вирішується.

Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 1762 грн. (а.с.1) та покладаються на позивача у відповідності до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4,12, 81, 141, 229, 263-265, 268,289, 354 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості станом на 31.07.2018 у розмірі 112 881 грн. 46 коп. за кредитним договором № б/н від 24 вересня 2008 року, яка складається з 5 646 грн. 49 коп. заборгованості за кредитом, 107 234 грн. 97 коп. заборгованості за відсотками за період з 24.09.2008 по 31.12.2017 року, а також судових витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 762 грн.00 коп. - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, , рахунок №3111, МФО №305299.

Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КО № 578006 виданий Зіньківським РВ УМВС України в Полтавській області 25.08.2004, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Повне рішення складено 20 березня 2019 року.

Суддя Л.І. Савченко