Дата документу 13.03.2019 Справа № 320/7106/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/7106/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1231/19 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

ОСОБА_2

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - ОСОБА_3 на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 10.07.2012 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно з яким остання одержала кредит у розмірі 5100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідач свої зобовязання своєчасно та належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість яка станом на 25.06.2018 року становить 16335 грн. 31 коп., з яких: 9812 грн. 59 коп. нарахованих відсотків за користування кредитом; 8418 грн. 78 коп. заборгованість за пенею; 500 грн. 00. коп. штраф (фіксована складова); 754 грн. 06 коп. штраф (процентна складова).

Зазначає, що відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не сплачує.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 16 335 грн. 31 коп. та стягнути судові витрати по справі.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не взято до уваги, що відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору, позаяк суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. Суд помилково дійшов висновку щодо недоведеності наявності заборгованості відповідача. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 10 липня 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлена у письмовому вигляді та зобовязалася регулярно ознайомлюватися із змінами «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.рrіvаtbаnk.uа, що підтверджується його особистим підписом у анкеті-заяві.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності заборгованості ОСОБА_4 перед АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 16 335 грн. 31 коп.

Колегія суддів погоджується із зазначеним рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до підписаної анкети-заяви, наданої позивачем, як доказ отримання відповідачем кредиту, вбачається, що ОСОБА_4 виявила бажання отримати у АТ КБ «ПриватБанк» зарплатну карту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів приходить до висновку, що банком не доведено факту отримання відповідачем кредитної карти, заборгованість за якою, він вимагає стягнути, або кредиту у будь-якій іншій формі.

Окрім того, колегія суддів вважає, що із наданих розрахунків неможливо дійти беззаперечного висновку про те, чи зазначено в наданій виписці рух коштів саме по кредитній картці, заборгованість за якою просить стягнути позивач, оскільки у наявній в матеріалах справи анкеті-заяві не зазначено номеру картки та строку закінчення її дії.

Не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і доводи позивача викладені у додаткових поясненнях про те, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був підписаний кредитний договір № б/н, за яким надано наступні кредитні картки від 08.11.2012 року, від 02.11.2016 року, оскільки не наведено жодного доказу на підставі чого видавались зазначені картки та чи взагалі про їх існування було відомо відповідачу. Ніяких пояснень з зазначеного не було надано в ході розгляду справу у засіданні апеляційної інстанції і представником банку.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 21 березня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: І.А. Воробйова

ОСОБА_2