Справа № 183/7780/18
№ 2/183/1399/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судового засідання Пащенко А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування збитків, в порядку регресу,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_7,-

в с т а н о в и в:

18.07.2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 50000 коп. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 704,80 грн., а також витрати на правову допомогу, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог у розмірі .

В обґрунтування позову, позивач зазначав, що 20 березня 2015 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5036581.

Відповідно до даного Полісу була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

07 серпня 2015 року о 22 годині 30 хвилин в м.Новомосковську мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автобуса «Мерседес 412Д», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.10.2015 року № 183/5560/15 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.

З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок ДТП автобуса Мерседес 412Д, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АІ/5036581.

На підставі страхового акту № ОЦ/007/000/15/6471 від 25 грудня 2015 року, ПрАТ «УПСК» виплатило власникові автобуса Мерседес 412Д, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 страхове відшкодування у розмірі 50000 грн.

Посилаючись на вимоги ч.2 ст. 1187, ст. 1191 ЦК України, вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач зазначає, що у ПрАТ «УПСК», з моменту виплати власникові автобуса страхового відшкодування, виникло право регресної вимоги до ОСОБА_2

01.10.2018 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги, за яким останній отримав право на відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом № АІ/5036581з ОСОБА_2 .

Позивач письмово повідомив відповідача про заміну кредитора у зобов`язанні, однак останній добровільно його вимогу не виконав, тому викладені обставини стали підставою звернення до суду.

Ухвалою суду від 04 січня 2019 року відкрите провадження по справі.

У відзиві на позові відповідач позов не визнав, вважає договір про відступлення права вимоги № 01/10/2018 року від 01.10.2018 року, що був укладений між ФОП ОСОБА_2 та ПрАТ «УПСК» за своєю суттю є договором факторингу, однак позивач не має відповідних ліцензій у сфері надання фінансових послуг, не являється фінансовою установою, тому не може бути кредитором у зобов`язанні, яке виникло , в зв`язку з укладенням поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 84-86).

У відповіді на відзив представник позивача спростовує доводи представника відповідача щодо укладення між ФОП ОСОБА_2 та ПрАТ «УПСК» договору факторингу, наполягає на тому, що укладення договору про відступлення права вимоги не суперечить чинному законодавству (а.с. 106-108).

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач підтримує доводи та міркування, викладені у відзиві.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з підстав, наведених у ньому, а також у відзиві на позов та додаткових поясненнях.

Представник відповідача позов не визнала, з підстав, наведених у відзиві та запереченнях.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.03.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (надалі-ПрАТ "УПСК") та ОСОБА_2 укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5036581, а саме транспортного засобу марки «ВАЗ 11183», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , строк дії договору з 21 березня 2015 року по 20 березня 2016 року включно (а.с.). У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 11183», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам, зокрема, за шкоду заподіяну майну - 50 000 гривень, франшиза - 500 гривень (а.с. 9).

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року, яка набрала законної сили 03.11. 2015 року, встановлено, що 07 серпня 2015 року ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 11183», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з автобусом «Мерседес 412Д, державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (а.с.11).

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року, яка набрала законної сили 03.11. 2015 року, встановлено, що встановлено, що 07 серпня 2015 року ОСОБА_2 , керував транспортним засобом марки «ВАЗ 11183», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`ягніння, визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 строк 1 рік (а.с.12).

Згідно висновку № 28 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки Мерседес 412 Д, державний номер НОМЕР_3 , складеного 26 серпня 2015 року вбачається, що вартість матеріальної шкоди, завданої автомобілю марки Мерседес 412 Д, державний номер НОМЕР_3 становить 154869,29 гривень (а.с.16-28).

Власник транспортного засобу марки Мерседес 412 Д, державний номер НОМЕР_3 звернувся до ПрАТ "УПСК" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.15).

25 грудня 2015 року ПрАТ "УПСК" було складено страховий акт № ОЦ/007/000/15/6471 та прийнято рішення про виплату страхувальнику страхового відшкодування в сумі 50000 грн. (а.с. 29).

25 грудня 2015 року за платіжним дорученням № 1030 зазначені кошти були виплачені ОСОБА_6 . Призначення платежу: страхове відшкодування за полісом АІ 036581 (а.с. 30).

01 жовтня 2018 року між ПрАТ УУкраїнська пожежно-страхова компанія» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор набуває права первісного кредитора за укладеними Договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору (а.с. 5-8).

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону, а саме.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду по справі № 465/646/11 (постанова від 31.10.2018 року) зазначила, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст. 985 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю встановлюються законом.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Так, відповідно до ст.1 вищезазначеного Закону страховики - це страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування».

Відповідно до ст.38 вказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він, зокрема, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та/або не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом мати статус страховика та надавати страхові послуги, оскільки такі надаються лише юридичними особами, які спеціально створені для здійснення страхової діяльності та одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Як вбачається з встановлених судом обставин, в зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги за договором, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, який є юридичною особою, спеціально створеною для здійснення страхової діяльності та такою, що одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності - ПрАТ «УПСК», на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , який в силу спеціального Закону не є страховиком і не може надавати страхові послуги згідно з наведеними нормами права.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 979 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі договору страхування, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, страховик - юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Аналогічна позиція вже висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року в кредитних правовідносинах щодо кредитодавця, яким може бути банк або інша фінансова установа, до яких в силу закону не відноситься фізична особа (справа № 909/968/16).

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що набуття позивачем права кредитора, на підставі договору про відступлення права вимоги не засновані на законодавстві. ФОП ОСОБА_1 не є юридичною особою, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на страхові послуги (страхова організація), тому не може мати статус страховика.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно ч.2 п.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні його позову до ОСОБА_2 , про відшкодування збитків, в порядку регресу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Сорока О.В.