Номер справи 623/362/19
Номер провадження 2/623/311/2019
РІШЕННЯ

іменем України

20 березня 2019 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: судді Винниченка П.П.,

при секретарі Ардашевої Я.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. У позові вказав, що 15 грудня 2018 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики посвідчений розпискою, яку останній написав власноручно. ОСОБА_2 зобов`язалася повернути позику у розмірі 45000 грн.00 коп. до 15 січня 2019 року. Умови договору відповідач у справі не виконав.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у справі ОСОБА_2 надав до суду заяву, де заявлені до нього позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно копії розписки від 15 грудня 2018 року ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 45000 гривень та зобов`язався повернути їх до 15 січня 2019 року, в якості застави та гарантії повернення коштів є його земельна ділянка. У випадку не повернення коштів до 15 січня 2019 року право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0317 переходить у власність ОСОБА_1Л.(а.с.6)

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

На підтвердження укладення договору позики та його умов представлена розписка ОСОБА_2, яка посвідчує передання визначеної грошової суми, що відповідає положенням ст. 1047 ЦК України. Як свідчить копія розписки, договір позики був укладений між фізичними особами.

Згідно положень ст. 545 ЦК України, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути борговий документ (розписку) боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає на вимогу боржника. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого боргу.

Копія вище зазначеної розписки, була долучена позивачем до позовної заяви, а отже оригінал даної розписки знаходився весь цей час у нього. Виходячи з положень ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання за розпискою від ОСОБА_2 на суму 45000 гривень, ОСОБА_1 повинен був повернути ОСОБА_2 оригінал розписки, або ж на вимогу відповідача видати розписку про одержання виконання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підстав звільнення від доказування, визначених ст. 82 ЦПК України судом не встановлено. Позицію відповідача суд розцінює як ухилення від виконання свого обов'язку щодо повернення боргу за договором позики.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами піготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, оскільки відповідач у встановлений строк не повернув взяті ним у позику грошові кошти, тобто не виконав зобов'язання належним чином відповідно до умов договору позики, суд прийшов до висновку про обґрунтованість пред'явленого позову та задоволення його у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 200, 263, 265, ч. 6 ст. 259, ст. 268, 351, 352, 355 ЦПК України, ст..ст. 545, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер 1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія МТ №055890 виданий Роганським СВМ ГУМВС України в Харківській області 17 жовтня 2009 року, мешкаючий за адресою: 61000 АДРЕСА_1, борг згідно розписки в розмірі 45 000 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., а всього 45768 грн.40 коп.(сорок п`ять тисяч сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: П.П.Винниченко