Справа № 296/9106/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"11" січня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді Галасюка Р.А.

за участі секретаря Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОЗОР УКРАЇНА» до Прокоф»єва ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ДОЗОР УКРАЇНА» звернулося до суду з позовом до Прокоф»єва ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 24.01.2018р. на посаду монтажника GPS обладнання (код за КП 932І) було прийнято ромадянина - ОСОБА_2, на підставі його заяви від 23.01.2018р.

24.01.2018 року з відповідачем, Товариством було укладено Договір про повну матеріальну відповідальність. Відповідно до Актів прийому-передачі матеріальних цінностей від 02.02.2018р. та 05.02.2018р. ОСОБА_2 прийняв наступні матеріальні цінності:

1. Інструмент для зачистки та обрізки дротів;

2. Костюм 2 шт.;

3. Сумка для інстументів;

4. Індикатор напруги;

5. Труборіз;

6. Пасатіжи;

7. Бокорізи;

8. ОСОБА_3;

9. Ніж канцелярський;

10. Набір ключів комбінованих (6 шт.);

11. Набір ключів торкс (9 шт.);

12. Набір шестигранних ключів (8 шт.);

13. Професійний набір інструментів сталь 46 предметів;

14. Мобільний телефон Noкіа + зарядний пристрій;

15. Шуруповерт акамуляторний набір;

16. Свердло корончате по металу Махіdrіll 25mm;

17. Ноутбук НР Соmpaq CQ58 + зарядний пристрій;

18. Сумка для ноутбука.

19.02.2018 року відповідач на роботу не вийшов, на телефон відповідати перестав. В наслідок цього, було складено акти та доповідні записки про його відсутність на роботі від 20.02.2018р., 26.02.2018р., 12.03.2018р.

12.03.2018 року відповідача було звільнено за прогул без поважних причин та направлено на його адресу лист та копію наказу про звільнення та запропоновано відповідачу зявитися до Товариства для отримання трудової книжки та повернення матеріальних цінностей.

Однак останній на листи та наказ не реагує, повідомив, що на роботі більше не зявиться.

Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду заподіяну недостачею в сумі 7526,24 грн.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 40).

Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим, відповідно до частини п'ятої цієї ж статті, є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою ст.81 ЦПК України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторону, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Правовідносини, які випливають із обставин, викладених у позовній заяві позивача, є трудовими та регулюються главою ІХ КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 24.01.2018 року ТОВ «ДОЗОР УКРАЇНА» уклало Договір з ОСОБА_2 про повну матеріальну відповідальність. Відповідно до Актів прийому-передачі матеріальних цінностей від 02.02.2018р. та 05.02.2018р., відповідач прийняв:

1. Інструмент для зачистки та обрізки дротів;

2. Костюм 2 шт.;

3. Сумка для інстументів;

4. Індикатор напруги;

5. Труборіз;

6. Пасатіжи;

7. Бокорізи;

8. ОСОБА_3;

9. Ніж канцелярський;

10. Набір ключів комбінованих (6 шт.);

11. Набір ключів торкс (9 шт.);

12. Набір шестигранних ключів (8 шт.);

13. Професійний набір інструментів сталь 46 предметів;

14. Мобільний телефон Noкіа + зарядний пристрій;

15. Шуруповерт акамуляторний набір;

16. Свердло корончате по металу Махіdrіll 25mm;

17. Ноутбук НР Соmpaq CQ58 + зарядний пристрій;

18. Сумка для ноутбука.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку передбачених законодавством і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними, протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Відповідно до положень ст. ст. 133, 134 КЗпП України встановлена обмежена та повна матеріальна відповідальність.

У відповідності до ст. 135 КЗпП України межі матеріальної відповідальності працівників за шкоду, завдану підприємству, установі, організації розкраданням, умисним зіпсуттям, недостачею або втратою окремих видів майна та інших цінностей, а також у тих випадках, коли фактичний розмір шкоди перевищує її номінальний розмір, встановлюються законодавством.

Згідно зі ст. 135-1 КЗпП України договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, які займають посади або виконують роботи безпосередньо пов'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами.

У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди.

На підприємствах громадського харчування (на виробництві та в буфетах) і в комісійній торгівлі розмір шкоди, заподіяної розкраданням або недостачею продукції і товарів, визначається за цінами, встановленими для продажу (реалізації) цієї продукції і товарів.

Законодавством може бути встановлено окремий порядок визначення розміру шкоди, що підлягає покриттю, в тому числі у кратному обчисленні, заподіяної підприємству, установі, організації розкраданням, умисним зіпсуттям, недостачею або втратою окремих видів майна та інших цінностей, а також у тих випадках, коли фактичний розмір шкоди перевищує її номінальний розмір.

Розмір підлягаючої покриттю шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і межі матеріальної відповідальності.

За ст. 138 КЗпП України, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

За правилами ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких її заподіяно, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбачена у більшому, ніж цей заробіток, розмірі. Якщо межі матеріальної відповідальності були визначені в укладеному з працівником контракті, вона покладається на нього відповідно до умов контракту.

Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обовязків, грошові виплати.

Отже, враховуючи, що між позивачем із відповідачем укладений договір про повну матеріальну відповідальність, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 має відшкодувати матеріальну шкоду позивачеві.

Крім того, за положеннями статті 137 КЗпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Суд може зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно від його майнового стану, за винятком випадків, коли шкода заподіяна злочинними діями працівника, вчиненими з корисною метою (частина друга статті 137 КЗпП України).

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав за яких розмір покриття шкоди заподіяної працівником може бути зменшений.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст. 130, 133, 134, 135, 135-1, 135-1, 137, 138 КЗпП України, ст. ст. 3, 12, 13, 7680, 89, 141, 263265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОЗОР УКРАЇНА» до Прокоф»єва ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОЗОР УКРАЇНА» матеріальну шкоду в розмірі 7526 (сім тисяч п»ятсот двадцять шість) грн. 00 коп. та 1762 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОЗОР УКРАЇНА» сплачений судовий збір в сумі 1762 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Cуддя Р. А. Галасюк