ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 листопада 2019 року

м. Харків

справа №643/8196/19

провадження № 22-ц/818/4953/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчанняза апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2019 року, постановлене під головуванням судді Єрмак Н.В., в залі суду в м. Харкові, -

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 2000 щомісячно, починаючи з 27 травня 2019 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання - 30 червня 2021 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки судом при ухваленні рішення не було враховано, що донька ОСОБА_3 проживає разом із відповідачем. Тому права на звернення до суду з даним позовом ОСОБА_1 не мала. Крім того, він здійснює утримання доньки, як в грошовій, так і в натуральній формі. Зазначає, що про наявність даного спору він дізнався випадково, оскільки жодних повідомлень від суду щодо розгляду вказаної справи він отримував.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, просила відмовити ОСОБА_2 в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, та стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог та наявності підстав для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 2000 грн., щомісяця.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 25 листопада 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2016 року.

Від шлюбу сторони мають доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу Державного вищого навчального закладу «Київський коледж легкої промисловості», денної форми навчання, строк навчання з 01 вересня 2018 року до 30 червня 2021 року.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем їх донька проживає разом з нею. Перебуваючи на її утриманні,донька навчається у вищому навчальному закладі «Київський коледж легкої промисловості». Вартість навчання на рік становить 8600 грн. на місяць, також несе витрати на утримання гуртожитку - 5000 грн. на рік, та придбання навчально-методичних посібників, підручників, тощо. Батько матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто. Відповідач не має постійної роботи та постійного прибутку, але має земельний пай, з якого отримує дохід. Інших осіб на його утриманні немає. Донька продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги. Вважає, що наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання доньки у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і припинення навчання або до досягнення двадцяти трьох років.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, від якого вони мають повнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6,8).

ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу Державного вищого навчального закладу «Київський коледж легкої промисловості», денної форми навчання, строк навчання з 01 вересня 2018 року до 30 червня 2021 року, отримує освітні послуги, загальна вартість яких на весь строк навчання становить 25800,00 грн. (а.с.4,9).

Згідно довідки Огіївської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 02.09.2019 року, дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована разом з відповідачем - ОСОБА_2 (а.с.36).

Обгрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначила, що донька ОСОБА_3 проживає разом з нею, навчається у вищому навчальному закладі «Київський коледж легкої промисловості». Вказує, що вартість навчання на рік становить 8600 грн. на місяць, а також додаткові витрати на утримання гуртожитку - 5000 грн. на рік, та придбання навчально-методичних посібників, підручників, тощо.

При цьому жодних доказів, що донька проживає разом з нею позивачкою суду не надано.

Натомість сама позивач зазначає, що донька навчається у коледжі у місті Київ на денній формі навчання, користується гуртожитком.

Тому відсутні підстави для стягнення аліментів на користь позивача, оскількиправо на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання на користь матері за відсутності доказів, що з нею проживає дитина.

Висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Проте повнолітня дитина, яка продовжує навчання, не позбавлена права сама звернутись до суду з таким позовом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вказаного наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2019 року - скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання- відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук