КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 липня 2019 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначив, що 20 травня 2011 року між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 8000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_1 погодила, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір. ОСОБА_1 надала свою згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну здійснюється за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до розрахунку банку станом на 23 липня 2018 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в сумі 318 542,69 грн., яка складається з: 7819,88 грн. заборгованості по кредиту, 305 222,81 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 5500,00 грн. заборгованості по пені та комісії. 08 серпня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом в сумі 7819,88 грн., заборгованість за процентами в сумі 112000,66 грн., заборгованість по комісії та пені в сумі 4200,00 грн. та штраф в сумі 6201,03 грн. З урахуванням викладеного, АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 194 522,15 грн., з яких: 193 222,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1300,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 липня 2019 року в позові АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за процентами в сумі 193 222,15 грн. та задовольнити вимоги банку у цій частині. Зазначає, що ОСОБА_1 не оспорювала укладення нею кредитного договору. Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та здійснюючи погашення заборгованості, вона фактично погодила умови договору. Звертає увагу, що договір кредиту має оплатний характер, а тому, установивши, що АТ КБ «Приватбанк» надав відповідачці кредит, а вона його не повернула, суд не мав правових підстав для відмови у задоволенні вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з процентів за користування кредитом.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 травня 2011 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої отримала кредитну картку «Універсальна 55 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом у 8000 грн. Відповідно до анкети-заяви ОСОБА_1 погодила, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір, та надала свою згоду на те, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну здійснюється за рішенням та ініціативою банку.

08 серпня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за період з 20 травня 2011 року по 06 червня 2017 року у загальному розмірі 130221,57 грн., з яких: 7819,88 грн. - заборгованість за кредитом; 112000,66 грн. - заборгованості за процентами, 4200,00 грн. - заборгованість по комісії та пені, 6201,03 - штраф (процентна складова).

Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку станом на 23 липня 2018 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в сумі 318 542,69 грн., яка складається з: 7819,88 грн. - заборгованості по кредиту, 305 222,81 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом та 5500,00 грн. - заборгованості по пені та комісії.

Відтак, АТ КБ «Приватбанк» порушило питання про стягнення різниці між загальним розміром заборгованості, яка обрахована станом на 23 липня 2018 року, та розміром заборгованості, яка була стягнута за виконавчим написом нотаріуса, що складає 194 522,15 грн., з яких: 193 222,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1300,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк». Суд першої інстанції виходив з того, що Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідачки ОСОБА_1 , у заяві-анкеті від 20 травня 2011 року відсутні дані щодо умов кредитування, за таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення строків виконання договірних зобов`язань. Крім того, позивач скористався правом на захист своїх інтересів в позасудовому порядку, за його заявою 08 серпня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинений виконавчий напис, за яким вже було стягнуто з ОСОБА_1 всю заборгованість за кредитом, а також заборгованість за процентами за користування кредитом, комісією та неустойкою.

В повному обсязі з рішенням суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи, 20 травня 2011 року ОСОБА_1 підписала заяву №218581655, на підставі якої вона отримала кредитну картку «Універсальна 55 днів пільгового періоду».

Відповідно до вказаної заяви ОСОБА_1 погодила, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 також підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду».

Підписана відповідачкою довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» містять умови щодо розміру процентної ставки - 2,5% в місяць, порядку нарахування та сплати процентів, порядку погашення заборгованості по кредиту, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір та порядок нарахування пені та штрафу (а. с. 12).

Відтак, відмовляючи в позові, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що сторонами не було погоджено умови договору щодо нарахування та сплати процентів, комісії та неустойки.

Разом з тим, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Умовами укладеного між сторонами кредитного договору був передбачений розмір мінімальних щомісячних платежів по погашенню заборгованості - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку востаннє зняття коштів по картковому рахунку відповідачки мало місце у вересні 2013 року.

На підставі заяви АТ КБ «ПриватБанк» 08 серпня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у загальному розмірі 130221,57 грн., з яких: 7819,88 грн. - заборгованість за кредитом; 112000,66 грн. - заборгованості за процентами, 4200,00 грн. - заборгованість по комісії та пені, 6201,03 - штраф (процентна складова).

Вказана заборгованість була обрахована за період з 20 травня 2011 року по 06 червня 2017 року (а.с. 75).

З позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що предметом даного позову є заборгованість по процентам, комісії та пені, яка обрахована, виходячи із тієї ж суми заборгованості по кредиту, тільки за інший період - з 06 червня 2017 року по 23 липня 2018 року.

Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 28 березня 2018 року в справа № 14-10цс18, постанові від 04 липня 2018 року в справі № 14-154цс18, в постанові від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Оскільки за умовами договору строк користування отриманим кредитом закінчився, а АТ КБ «ПриватБанк» реалізував своє право на стягнення заборгованості по кредиту, процентам та неустойці, у нього було відсутнє право на донараховування заборгованості по процентам, комісії та неустойці за період з 20 травня 2011 року по 06 червня 2017 року.

Відповідно, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі представником АТ КБ «ПриватБанк» не було наведено доводів на спростування вказаних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 липня 2019 року підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини рішення посилань суду на те, що АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 не було погоджено умови договору щодо нарахування та сплати процентів, комісії та неустойки, як на підставу для відмову в позові.

В іншій частині заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 липня 2019 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», задовольнити частково.

Змінити заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 липня 2019 року.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду на те, що Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк»та ОСОБА_1 не було погоджено умови договору щодо нарахування та сплати процентів, комісії та неустойки, як на підставу для відмову в позові.

В іншій частині заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 липня 2019 року залишити без змін.

Дані про учасників справи:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.