Провадження №2/521/5045/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я., ознайомившись з матеріалами

позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна, -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна, в якій позивач просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно:

-автотранспортний засіб марки MITSUBISHI модель PAJERO, 2003 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який станом на момент звернення до суду із даним позовом був зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 21 жовтня 2000 року);

- MERCEDES-BENZ модель А-180, державний номер НОМЕР_4 , який станом на момент звернення до суду із даним позовом був зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 21 жовтня 2000 року).

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на автотранспортний засіб марки MITSUBISHI модель PAJERO, 2003 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автотранспортний засіб марки MERCEDES-BENZ модель А-180, державний номер НОМЕР_4 .

Судові витрати за подання позовної заяви- розподілити у рівних частках між Позивачем та Відповідачем.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2019 року, справу передано на розгляд судді Роїка Д.Я.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Не виконані приписи п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України- позивачем не вказано відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти сторін.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України Про судовий збір № 3674-VI від 08 липня 2011 року, що набрав чинності 01 листопада 2011 року, судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці) та фізичні особи підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

За змістом ст. 3 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч. 1 ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено 1921 грн. 00 коп.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст.12Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» (№ 2658-ІІІ) звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення судового збору та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

У відповідності до п. п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (далі - оподаткування), є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Також, згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки майна для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року (№ 358) оцінка об`єкта для цілей оподаткування здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», хоча б за однією із спеціалізацій у межах напрямку «1 Оцінка об`єктів у матеріальній формі» і напряму «2 Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності».

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позовна заява не містить ціну позову , однак позивачем долучено до позовної заяви копію квитанцію про сплату судового збору в розмірі 5763 грн.

Водночас позивачем не надано документів про оцінку майна, що позбавляє суд можливості визначити розмір судового збору, який позивач зобов`язаний сплатити в дохід держави за подання позовної заяви до суду, тому суддя роз`яснює позивачу, що відповідно до ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 768,40 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 9605,00 грн.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позовна заява ОСОБА_1 такого розрахунку не містить. Позивачу варто взяти до уваги, що за положеннями статей 133,134 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Окрім того, позивач посилається на відсутність у нього свідоцтв про реєстрацію автомобіля марки MITSUBISHI модель PAJERO, державний номер НОМЕР_2 ; автомобіля марки MERCEDES-BENZ модель А-180 державний номер НОМЕР_4 , при цьому він не надає докази у підтвердження неможливості надання свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів. Тому, у разі неможливості надання доказів позивач, разом з поданням позовної заяви має право відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України подати до суду клопотання про витребування доказів, якщо такий доказ він не може подати самостійно і позивач здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання доказу.

Таким чином, встановивши відсутність усіх вище перелічених складових для відкриття провадження, суд дійшов висновку, що позовна заява містить певні недоліки, які позивачем мають бути усунені для відкриття провадження у справі і її розгляду у розумні строки на підставі доказів і відомостей, достатніх для ухвалення судом повного, об`єктивного і справедливого рішення.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 175,177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, та буде призначена до розгляду у судове засідання, інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.Я. Роїк