Справа № 591/7724/18
Провадження № 2-о/591/63/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря судового засідання Антипенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, за участю заявника та його представника адвоката Породько А.П., цивільну справу окремого провадження № 591/7724/18 за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа: Сумська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,-

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2018 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Суми померла його мати ОСОБА_3, і після її смерті відкрилась спадщина на 50% квартири АДРЕСА_1, у якій була зареєстрована і його мати. Він, як спадкоємець першої черги, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, та ним не надано документів в якості доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. В зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду із вказаною заявою.

Заявник та представник заявника в судовому засіданні підтримали вимоги заяви і просять встановити факт постійного проживання заявника з матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явився, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила розглядати справу відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення заявника, покази свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Суми померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с.10).

З довідки Відділу реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» вбачається, що ОСОБА_3, з 01.01.2006 року по 24.05.2018 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1(а.с.9).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с.8).

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердили, що заявник проживав з матір'ю з 2016 року і до її смерті, він доглядав за хворою, вів з нею спільне господарство та поховав її після смерті.

Відповідно до положень ст.ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1269ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз'яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов'язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов'язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Таким чином в судовому засіданні встановлено той факт, що заявник ОСОБА_2 протягом близько двох років та по день смерті своєї матері ОСОБА_3 постійно проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1, що об'єктивно підтверджується матеріалами цивільної справи, поясненнями заявника, показаннями свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_4

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявником спадщини без встановлення факту його постійного проживання разом зі спадкодавцем, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4,5, 7, 12, 263-265, 293, 294, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 (зареєстрований: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1), зацікавлена особа: Сумська міська державна нотаріальна контора (місцезнаходження: м. Суми, пр. Шевченка, 3), про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрований: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1) разом з матір'ю ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Повне рішення суду буде складено 24 березня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Грищенко