Ухвала

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 263/14209/17

провадження № 61-41922св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, - Державне підприємство «Донецька залізниця»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Герасименко Сергій Валерійович, на постанову Апеляційного суду Донецької області від 04 липня 2018 року у складі колегії суддів: Биліни Т. І.,

Лопатіної М. Ю., Принцевської В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Укрзалізниця»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, - Державне підприємство «Донецька залізниця» (далі - ДП «Донецька залізниця»), про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Позовна заява мотивована тим, що з 16 березня 1998 року по 29 липня

2016 року ОСОБА_1 працював на посаді стрільця Ясинуватського загону воєнізованої охорони Державного підприємства «Донецька залізниця» (далі - Ясинуватський загін воєнізованої охорони ДП «Донецька залізниця»). У період з лютого по липень 2016 року заробітна плата позивачу не виплачувалася.

Наказом від 29 липня 2016 року № 76/нор-ос ОСОБА_1 звільнено з переведенням до структурного підрозділу Краснолиманського загону воєнізованої охорони Регіональної філії «Донецька залізниця» (далі - Краснолиманський загін воєнізованої охорони РФ «Донецька залізниця»). При розрахунку в день звільнення позивачу не виплатили заробітну плату за лютий-липень місяці, а також не провели розрахунок при звільненні. Оскільки довідку про заборгованість із заробітної плати відповідач ОСОБА_1 не видав, останній звернувся до Пенсійного фонду України та відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу

від 20 червня 2017 року, нарахована заробітна плата склала: за лютий

2016 року - 5 156,59 грн, березень 2016 року - 2 691,59 грн., квітень

2016 року - 3 937,90 грн, травень 2016 року - 4 138,44 грн, червень

2016 року - 0,00 грн, липень 2016 року - 0,00 грн. Всього нарахована та невиплачена заробітна плата позивача склала 15 924,54 грн.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з ПАТ «Українська залізниця» нараховану та невиплачену заробітну плату за період з 01 лютого

по 29 липня 2016 року у розмірі 15 924,54 грн; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні - 32 367,50 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати - 2 521,59 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 березня 2018 року (у складі судді Музики О. В.) позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з 01 лютого по 29 липня 2016 року у розмірі 15 924,54 грн.

Стягнуто з ПАТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 29 липня

2016 року по 14 березня 2018 року у розмірі 82 581,19 грн, з відповідним утриманням податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з ПАТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 2 521,59 грн, з відповідним утриманням податків та інших обов`язкових платежів.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2018 року (у складі судді Музики О. В.) допущено негайне виконання рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 березня 2018 року в частині стягнення заборгованості із заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до статті 7 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та пункту 2 статуту ПАТ «Укрзалізниця» саме ПАТ «Укрзалізниця» як правонаступник ДП «Донецька залізниця» є належним відповідачем у справі, яке зобов`язане належним чином виконати обов`язки роботодавця перед працівником.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 04 липня 2018 року рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області

від 14 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація про те, що ДП «Донецька залізниця» перебуває у стані припинення, проте запису про припинення у вказаному реєстрі немає. Отже, питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» стосовно ДП «Донецька залізниця» визначається спеціальним законом та прийнятими на його виконання постановами Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення ПАТ «Укрзалізниця» (далі - Постанова № 200) та від 12 листопада 2014 року «Про деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» (далі - Постанова

№ 604), які пов`язують перехід прав і обов`язків ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Укрзалізниця» з інвентаризацією, складанням передавального акта та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника. Оскільки до теперішнього часу інвентаризація, складання передавального акта та внесення майна до статутного капіталу правонаступника не відбулися, висновок щодо покладення відповідальності на ПАТ «Укрзалізниця» є передчасним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Герасименко С. В.,просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до статті 6 Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» ПАТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав та обов`язків «Укрзалізниці» та підприємств залізничного транспорту. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Тому, посилання апеляційного суду на те, що відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 200 та 604 перехід прав і обов`язків

ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Укрзалізниця», пов`язаний з інвентаризацією, складанням передавального акта та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника, є помилковим, оскільки протирічить зазначеним вище вимогам, які є чинними та чітко визначили, що ПАТ «Укрзалізниця» є правонаступником ДП «Донецька залізниця».

Доводи інших учасників справи

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу.

У жовтні 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2019 року справу призначено до розгляду.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

від 13 червня 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 910/5953/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (далі - ПАТ «Донбасенерго») до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Державне підприємство «Донецька залізниця» (далі - ДП «Донецька залізниця»), про стягнення 70 274 946,74 грн вартості електричної енергії, у зв`язку з чим колегія суддів вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 08 лютого 2017 року у справах

№ № 910/10474/16 (провадження № 3-1586гс16) та 910/5096/16 (провадження № 3-1417гс16), від 15 березня 2017 року у справі

№ 910/6426/16 (провадження № 3-85гс17), а також Верховного Суду

від 19 квітня 2018 року у справі № 910/653/17, оскільки вважає, що

з 01 грудня 2015 року АТ «Укрзалізниця» є правонаступником всього майна, усіх прав та обов`язків ДП «Донецька залізниця». У цій же ухвалі колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що існуюча правова позиція, про відступ від якої йдеться, робить повністю непрогнозованим у часі, а отже фактично ілюзорним саме виконання або виконання в установлені законодавством чи принаймні в розумні строки будь-якого судового рішення, у якому боржником

є ДП «Донецька залізниця».

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що

у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року прийнято до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справу № 910/5953/17 (провадження № 12-98гс19).

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 14 серпня 2019 року розгляд справи № 910/5953/17 (провадження № 12-98гс19) відкладено на 24 грудня 2019 року.

Таким чином, оскільки справа № 910/5953/17 передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 263/14209/17.

Керуючись статтями 252, 253, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, - Держане підприємство «Донецька залізниця», про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/5953/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська