Справа № 493/2151/15-ц
Номер провадження 2/493/3/19
У Х В А Л А

20 березня 2019 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі :

головуючого-судді Мясківської І.М.

за участю секретаря Пінул І.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за розпискою від 03.04.2015 року,

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за розпискою від 03.04.2015 року, посвідченою при свідках ОСОБА_4 та ОСОБА_5

До початку зясування обставин в справі, встановлено, що в провадженні головуючого у справі судді Мясківської І.М. було перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, за участю третьої особи ОСОБА_6, про визнання договору купівлі-продажу від 03.04.2015 року недійсним, під час розгляду якої головуючою фактично було висловлено думку стосовно певних обставин, які повязані з цією справою з приводу спору між тими самими сторонами по розписці від 03.04.2015 року, та за наслідком розгляду якої 20.01.2017 року було винесено рішення, яким позов задоволено в повному обсязі, яке в подальшому ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.11.2017 року було скасовано з передачею справи на новий розгляд до Балтського районного суду Одеської області, тобто головуючий висловився щодо спірних правовідносин, стосовно обставин купівлі-продажу від 03.04.2015 року та всього, що з ним повязано, що свідчить про відсутність в обєктивному плані достатніх зовнішніх ознак безсторонності, які б виключали будь-які обґрунтовані сумніви з цього питання та є підставою для самовідводу судді.

З метою збереження об'єктивності та неупередженості під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за розпискою від 03.04.2015 року, враховуючи вимоги ст. 36 ЦПК України, вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Закон покладає на суддю процесуальний обов'язок заявити самовідвід за наявності підстав, передбачених ст. ст. 36 37 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

При цьому, тлумачення даного положення дозволяє дійти висновку, що у даному випадку підставою для самовідводу не обов'язково має бути доведений факт необ'єктивності чи зацікавленості судді. Достатнім для самовідводу є лише припущення, що суддя в силу дії певних чинників не може зберегти безсторонність.

Оскільки умови ст. 36 ЦПК України передбачають обставини, що виключають участь судді в розгляді справи та зважаючи на вимоги міжнародно-правових норм, для уникнення сумнівів стосовно її безсторонності, неупередженості та об'єктивності, самовідвід підлягає задоволенню.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись суб'єктивними та об'єктивними критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Також згідно практики Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Виходячи з викладеного, з метою уникнення необґрунтованих звинувачень судді при розгляді справи, недопущення обставин, які можуть викликати сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, недовіри суду при розгляді справи та ухваленні рішення, суд вважає, що самовідвід підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 36, 39-41 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заявити самовідвід при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за розпискою від 03.04.2015 року.

Справу передати до канцелярії Балтського районного суду для повторного автоматизованого розподілу відповідно до ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ