Справа №: 398/4731/18
провадження №: 2/398/625/19
УХВАЛА

"18" березня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., перевіривши дотримання вимог 193, 194, 188 ЦПК України при поданні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя,

встановив :

Ухвалою від 17.01.2019 р. судом відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

До початку розгляду справи по суті відповідач подала заяву про прийняття до розгляду зустрічного позову про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Згідно з ч.2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вирішуючи питання про доцільність прийняття зустрічного позову до провадження суд керується положеннями ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України, згідно з якими дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суд звертає увагу відповідача на те, що заявлені зустрічні позовні вимоги не є прямо пов'язаними із первісним позовом, вони базуються на інших правовідносинах, вимоги за позовами не можуть зараховуватись, а задоволення зустрічного позову не може виключити задоволення первісного позову.

Як вбачається із зустрічного позову, викладені у ньому позовні вимоги, а саме про поділ спільного майна подружжя не взаємопов'язані з первісним позовом про розірвання шлюбу, оскільки зі змісту наведеної правової норми вимоги первісного і зустрічного позовів мають бути взаємовиключними, тобто задоволення первісного позову має зумовлювати відмову у задоволенні зустрічного. При цьому спірні правовідносини, з метою вирішення яких заявляються вимоги первісного і зустрічного позовів, мають випливати із одних правовідносин.

Разом з тим, у даному випадку задоволення позову про поділ спільного майна подружжя не може зумовлювати відмову в задоволенні позову про розірвання шлюбу. Крім того, зустрічний позов ґрунтується на спірних правовідносинах сторін, у той час як вимоги первісного позову заявлені для зміни у судовому порядку особистих немайнових відносин подружжя шляхом розірвання шлюбу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що об'єднання даних позовів у одне провадження та спільний їх розгляд є недоцільним, оскільки, вимоги виникають з різних правовідносин, позови містять різний предмет, зміст вимог та обставин, які підлягають доказуванню, а тому відмовляє ОСОБА_1 у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічного позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Крім того, пояснення позивача, що вона не згодна з підставами розірвання шлюбу зазначеними в первісному позові, тому подає зустрічний позов про розірвання шлюбу, оскільки свою позицію та думку з приводу позовних вимог вона має право висловити у відзиві на позовну заяву, або надати пояснення в судовому засіданні під час розгляду справи в суді.

З огляду на викладене, підстав передбачених ст.188 ЦПК України для прийняття по справі зустрічного позову суд не вбачає.

Суд вважає доцільним роз'яснити відповідачу її право звернутись до суду із позовом аналогічного характеру в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 188 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у прийнятті до розгляду спільно з первісним позовом по справі зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Розяснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду з зазначеним позовом в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Орловський