Справа №461/6956/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю секретаря судового засідання Волошин Ю.П.,

за участю: представника позивача ФедоровичН.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові цивільну справу Львівського комунального підприємства «Господар» (79011, м.Львів, вул.Личаківська, 75; ідентифікаційний код юридичної особи: 20822324) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

позивач - ЛКП «Господар» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території - у розмірі 4744,14 грн. за період від 01.10.2017 року по 31.08.2019 року та 1921,00 грн. сплаченого судового збору.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що будинок АДРЕСА_2 перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Господар», яке створено відповідно до ухвали Львівської міської ради, а основним завданням діяльності визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель. ОСОБА_1 є власником квартири №8 у вказаному будинку на підставі свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_3 від 23.11.2011 року. Для здійснення оплати комунальних послуг мешканцям квартири відкрито особовий рахунок. За період з 01.07.2017 року по 31.08.2019 року відповідач не сплачував витрат за утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого, станом на 01.09.2019 року виникла заборгованість. 06.02.2019 року Галицьким районним судом м.Львова видано судовий наказ у справі №461/254/19, згідно якого, постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ЛКП «Господар» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2017 року по 31.12.2018 року в розмірі 2997,01 грн. та 176,20 грн. судових витрат. 22.02.2019 року Галицьким районним судом м.Львова скасовано вищевказаний судовий наказ за заявою ОСОБА_1 , в якій останнім зазначено, що в квартирі він не проживає, оскільки зареєстрований за іншою адресою. Зважаючи на те, що по даний час відповідач не сплачує заборгованості за житлово-комунальні послуги, просить позов задвоолити.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просила таку задоволити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Крім того, подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю з огляду на наступне. Згідно наданої представником позивача відомості про нарахування та оплату послуг, така містить інформацію про наявність заборгованості станом на 01.10.2017 року в розмірі 804,81 грн., однак, будь-який розрахунок відсутній. Так само не містить чіткого розрахунку по наданих послугах інша частина відомості за період з жовтня 2017 року по вересень 2019 року, що робить її неналежним та недопустимим доказом. Також, позивачем не надані договори, укладені між сторонами та документи на їх виконання (акти приймання-передачі виконаних робіт, накладних, документів щодо вартості закупленої соляно-піщаної суміші, матеріалів для ущільнення дверей, скління вікон, графіку прибирання прибудинкової території, договорів, укладених з аварійними службами, договорів з підприємствами, що здійснюють вивезення ТПВ.).

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №365 від 08.06.2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м.Львові», Львівській комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у м.Львові.

На балансі та утриманні ЛКП «Господар» перебуває будинок АДРЕСА_2 , яке створено відповідно до ухвали Львівської міської ради.

Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_3 від 23.11.2011 року, що підтверджується Довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 04.09.2019 року №6903.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує.

Згідно зі ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.162 ЖК України громадянин, якому належить квартира (будинок) на праві приватної власності, зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Для здійснення оплати комунальних послуг мешканцям квартири АДРЕСА_2 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Як вбачається із долученої до матеріалів справи відомості про нарахування та оплату послуг за утримання будинку та прибудинкової території, відповідач ОСОБА_1 допустив виникнення заборгованості за період з 01.10.2017 року по 31.08.2019 року, розмір якої становить 4744,44 грн.

Згідно ст.15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з метою забезпечення санітарного, санітарно-гігієнічних вимог проживання людей та їх перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку, підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньо будинкових мереж і систем встановлюються норми житлово-комунальних послуг.

Типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються ЛКП, мешканцями розроблені у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України та затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 561 від 31.05.2012 року «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку».

Згідно зі статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Хоча ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду (справа № 210/5796/16-ц) від 18 березня 2019 року, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Таким чином, чинним законодавством України встановлений обов`язок власника квартири нести витрати на утримання житлового будинку. Відтак, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Встановлено, що у період з жовтня 2017 року по вересень 2019 року позивач надавав послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується наявним в матеріалах розрахунком належних до стягнення платежів, який здійснено відповідно до періоду надання послуг та площі житлового приміщення.

Твердження відповідача з приводу неналежного надання ЛКП «Господар» житлово-комунальних послуг суд вважає необгрунтованим.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Відповідно до п.2 додатку 1 до рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №561 від 31.05.2011 року, у випадку відмови власників квартир за результатами громадських слухань від деякої послуги (прибирання сходової та прибудинкової території), послуга ЛКП не надається та нарахування за цю послугу не проводиться. У цьому випадку, відповідальність несуть власники квартир (житлових приміщень у гуртожитках), нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).

Отже одноосібна відмова від декількох послуг не передбачена чинним законодавством України.

Актів-претензій, складених за фактом неналежного надання послуг відповідачем суду не надано.

Таким чином, доводи відповідача щодо ненадання належної якості житлово-комунальних послуг, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач у встановленому законом порядку не відмовлявся від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати суду надано не було.

Щодо вимоги позовної заяви стягнути з відповідача заборгованості в сумі 804,81 грн., яка існувала станом на 01.10.2017 року, суд вважає, що така до задоволення не підлягає, оскільки у відомості про нарахування та оплату послуг за утримання будинку та прибудинкової території відсутні розрахунки про надання таких послуг, зокрема, щодо часу виникнення, тарифу та оплата). Інших доказів на підтвердження існування вказаної заборгованості суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.ст.76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме в сумі 3939,33 грн.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь Львівського комунального підприємства «Господар» підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Львівського комунального підприємства «Господар» (79011, м.Львів, вул.Личаківська, 75; ідентифікаційний код юридичної особи: 20822324) заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3939,33 грн. (три тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять грн. 33 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Львівського комунального підприємства «Господар» (79011, м.Львів, вул.Личаківська, 75; ідентифікаційний код юридичної особи: 20822324) суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Х.М. Мисько