Справа № 693/850/19
2/693/393/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.11.2019 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді - Пічкура С.Д.,

за участю: секретарів судового засідання Олійник С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Жашків у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВ «Жильнельфа Вельє» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Жильнельфа Вельє» в особі директора Висоцького Ю.І. звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсними з моменту вчинення договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 14.01.2019 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що ОСОБА_1 , який є власником земельної ділянки № :02:001:0563, площею 2,3049 га., розташованої на території Конельсько-Попівської сільської ради, уклалв договір оренди земельної ділянки від 01.09.2012 року з ТОВ «Жильнельфа Вельє», який зареєстрований у відділі Держкомзему у Жашківскому районні Черкаської області. Строк дії договору, у відповідності до п. 3.1, становить 5 (п`ять) років, до 01.09.2017 року.

На виконання вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі», ТОВ «Жильнельфа Вельє» направило 27.07.2017 р. відповідачу повідомлення про намір скористатись переважним правом та проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки. Вказане повідомлення та проект отримані відповідачем 29.07.2017 р.

Також ТОВ «Жильнельфа Вельє» після закінчення договору, а саме після 01.09.2017 р., належно виконувало свої обов`язки за умовами договору та продовжувало користуватись земельною ділянкою, жодних листів-повідомлень орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, протягом одного місяця після закінчення строку договору, ТОВ «Жильнельфа Вельє» не отримувало.

Натомість між ОСОБА_1 та ТОВ «Агросервіс» було укладено договір оренди спірної земельної ділянки, розташованої на території Конельсько-Попівської сільської ради, від 02.09.2017 року, строком дії до 01.12.2027 р., дата державної реєстрації 02.09.2017 р.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 05.03.2018 р. по справі № 693/956/17 за позовом ТОВ «Жильнельфа Вельє» до ОСОБА_1 та ТОВ «Агросервіс» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки та визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, позовні вимоги задоволено частково, а саме:

- визнано недійсним договір оренди земельної ділянки б/н, укладений 02.09.2017 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Агросервіс», строком дії до 01.12.2027 р. на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №:02:001:0563, площею 2,3049 га,;

- визнано поновленим на тих самих умовах до 01.09.2024 р. договір оренди землі від 01.09.2012 р., укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Жильнельфа Вельє» строком до 01.09.2017 р. та зареєстрований у відділі Держкомзему у Жашківському районі Черкаської області, предметом якого є земельна ділянка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №:02:001:0563, площею 2,3049 га, яка знаходиться в адміністративних межах Конельсько-Попівської сільської ради Жашківського району;

- в іншій частині позовних вимог про скасування державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок відмовлено.

Вищезазначене рішення Жашківського районного суду Черкаської області є остаточним танабрало законної сили 23.05.2018 року.

ТОВ «Жильнельфа Вельє» звернулося з рішенням суду, яке набрало законної сили, до Державного реєстратора виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області для реєстрації права оренди за поновленим договором, ТОВ «Жильнельфа Вельє» отримало рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 41397332 від 01.06.2018 року на підставі ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в зв`язку з тим, що встановив наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме 18.05.2018 року проведено державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) та 24.05.2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 26295904, відповідно до якого ОСОБА_1 передав, а ТОВ "Агросервіс" прийняло на умовах оренди спірну земельну ділянку.

ТОВ «Жильнельфа Вельє» 06.07.2018 р. звернулося до Жашківського районного суду Черкаської області з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, який зазначено вище.

Також позивач звернувся до Жашківського районного суду Черкаської області із заявами про забезпечення позову в частині заборони вчиняти реєстраційні дії суб`єктам державної реєстрації, заборони власнику земельної ділянки та землекористувачам укладати будь-які угоди щодо передачі права користування іншим особам, заборонити землекористувачу використовувати спірну земельну ділянку та проводити на них будь-які сільськогосподарські роботи.

Ухвалою по справі № 693/670/18 від 20.07.2018 р. заява про забезпечення позову задоволена частково, заборонено компетентним органам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки № :02:001:0563, площею 2,3049 га, власник ОСОБА_1 .

У відповідності до відомостей із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав ідентифікатор пошуку: 134666510, заява щодо реєстрації заборони на вчинення реєстраційних дій стосовно земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0563, яка належить ОСОБА_1 , на підставі ухвали про забезпечення позову по справі № 693/670/18 від 20.07.2018 року - зареєстровано за реєстраційним номером 29690389, дата 18.08.2019 року.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 31.10.2018 року по справі № 693/670/18 позовні вимоги задоволено в повному обсязі, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки б/н, укладений 18.05.2018 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Агросервіс» на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №:02:001:0563, площею 2,3049 га.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 15.01.2019 р. рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 31.10.2018 року по справі № 693/670/18 залишено в силі.

З часу набрання чинності рішення Жашківського районного суду Черкаської області по справі № 693/670/18, а саме з 15.01.2019 р., у ТОВ «Жильнельфа Вельє» з`явилась можливість реалізувати переважне право на поновлення договорів оренди землі від 01.09.2012 р., підтверджене рішенням суду по справі № 693/956/17.

25.01.2019 року ТОВ «Жильнельфа Вельє» звернулося до Жашківського районного суду Черкаської області з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, а саме скасувати заходи забезпечення позову, передбачені ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 20.07.2018 року по справі № 693/670/18, в частині заборони компетентним органам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки №:02:001:0563 площею 2,3049 га, розташованої в адміністративних межах Конельсько-Попівської сільської ради, власником якої є ОСОБА_1 , реєстраційний номер (земельної ділянки): 209.

31.01.2019 року ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області заходи забезпечення позову, у вигляді заборони компетентним органам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0563 площею 2,3049 га, власником якої є ОСОБА_1 , скасовані. Відповідна ухвала набрала законної сили, згідно відмітки Жашківського районного суду, 05.03.2019 року.

Натомість, 14.02.2019 року Державний реєстратор Підгаєцька Лілія Володимирівна, Виконавчий комітет Жашківської міської ради, Черкаська області, зареєструвала право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0563 площею 2,3049 га, яка знаходиться в адміністративних межах Конельсько-Попівської сільської ради, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209, власником якої є ОСОБА_1 , за правокористувачем ОСОБА_2 , не дивлячись на рішення суду, а саме ухвалу Жашківського районного суду по справі № 693/670/18 від 20.07.2018 року про забезпечення позову, якою заборонено компетентним органам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки № :02:001:0563, площею 2,3049 га., власник ОСОБА_1 .

Не дивлячись на рішення суду, які набрали законної сили, по справах № 693/956/17 та № 693/670/18, якими фактично визнано та двічі захищено переважне право на поновлення договорів оренди ТОВ «Жильнельфа Вельє» з відповідачем ОСОБА_1 , та заходи забезпечення позову у вигляді заборони компетентним органам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо спірної земельної ділянки, нехтуючи положеннями ст.ст. 129, 1291 Конституції України та принципами верховенства права, і принципом обов`язковості судових рішень, закріплених в ст.ст. 10, 18 ЦПК України, власник земельної ділянки ОСОБА_1 уклав новий договір про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис), чим фактично повторно перешкодив виконанню рішень суду, які набрали законної сили, та завадив ТОВ «Жильнельфа Вельє» ефективно захистити своє переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Стаття 13 ЦК України визначає межі здійснення цивільних прав, а саме цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язанаутримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Частина 6 даної статті вказує, що у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним (п.2 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

ТОВ «Жильнельфа Вельє» не є стороною договору укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Разом з тим, позивач, як орендар цієї земельної ділянки, переважне право якого на поновлення договору оренди землі на новий строк підтверджене судовими рішеннями, має право на оспорювання цього договору, оскільки цей правочин порушує його права на використання зазначеної земельної ділянки. Отже, порушено право ТОВ «Жильнельфа Вельє» на використання у господарській діяльності орендованої у ОСОБА_1 земельної ділянки на підставі продовженого на новий строк договору оренди від 01.09.2012 р.

Зазначене вище узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1282цс16, в якій вказано, що позивач, як орендар земельної ділянки, переважне право якого на поновлення договору оренди землі на новий строк підтверджене судовим рішенням, має право на оспорювання договору, а також практикою Верховного суду у постанові від 12 квітня 2018 року по справі № 395/541/17-ц.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративний справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач вважає, що рішеннями Жашківського районного суду Черкаської області від 05.03.2018 р. та 31.10.2018 р. по справах № 693/956/17 та № 693/670/18, які набрали законної сили, переважне право ТОВ «Жильнельфа Вельє» установлено і захищене шляхом визнання поновленими договорів оренди земельних ділянок, а тому не потребує доказування при розгляді даної справи у відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Що стосується законності дій власника спірної земельної ділянки ОСОБА_1 щодо передачі в користування зазначеної ділянки ОСОБА_2 , позивач зазначає наступне.

У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 319 ЦК України встановлює порядок здійснення права власності, а саме частина 5 даної статті наголошує, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачені обов`язки орендодавця, серед яких обов`язок не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Фактично власник не міг розпоряджатися своєю земельною ділянкою (передавати її в оренду, користування іншим особам), оскільки на час її передачі існував спір про дане право та рішення суду, які не були скасовані в передбаченому законом порядку. Своїми діями власник спірної земельної ділянки перешкоджає ТОВ «Жильнельфа Вельє» користуватися орендованою земельною ділянкою та використовує своє право власності на шкоду правам ТОВ «Жильнельфа Вельє».

ТОВ «Жильнельфа Вельє» є законним землекористувачем (орендарем) спірної земельної ділянки, оскільки даний факт підтверджений рішеннями суду, а тому власник спірної земельної ділянки не мав права повторно передавати її в користування за договором емфітевзису ОСОБА_2 .

У зв`язку з вищевказаними обставинами ТОВ «Жильнельфа Вельє» звернулося до суду з позовом, в якому проситьвизнати недійсним з моменту вчинення договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 14.01.2019 р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , строк дії договору до 16.01.2069 р.; справу розглянути у порядку спрощеного провадження; судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою Жашківського районного суду від 22.07.2019 року відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи провести у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, роз`яснено відповідачам право подати відзиви на позовну заяву та встановлено строк для надання зустрічного позову.

14.08.2019 року за вх.№3343/19 від відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що між ОСОБА_1 та ним був укладений не договір оренди землі, а договір про передачу права користування земельною ділянкою (емфітевзис), який укладений через значний проміжок часу після припинення укладеного між позивачем та ОСОБА_1 договору оренди землі. Даний договір є правочином, відмінним від договору оренди землі та його умови є набагато кращими, ніж умови орендного користування, запропоновані позивачем, а також позивач знав про небажання ОСОБА_1 продовжувати з ним договірні відносити, а відтак укладення спірного договору не є порушенням переважного права позивача і правові підстави для визнання недійсним такого договору відсутні.

03.09.2019 року за вх.№3653/19 від директора ТОВ «Жильнельфа Вельє» Висоцького Ю.І. надійшла відповідь на відзив, в якій вказав, що рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 05.03.2018 року по справі № 693/956/17, яке набрало законної сили 23.05.2019 року, визнано поновленим на тих самих умовах до 01.09.2024 року договір оренди землі від 01.09.2012 року, предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № :02:001:0563, площею 2,3049 га. ТОВ «Жильнельфа Вельє», як орендар цієї земельної ділянки, має право на оспорювання договору емфітевзису, оскільки цей правочин порушує його права на використання зазначеної земельної ділянки.

Ухвалою суду від 07.10.2019 року закрито підготовче провадждення у цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому в матерілах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився по невідомих суду причинах, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзив на позовну заяву не подавав.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомленим належним чином, у судове засідання не з`явився, проте у матеріалах справи наявна заява останнього від 20.08.2019 року, в якій він просить розглядати справу без його участі.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ТОВ «Жильнельфа Вельє» про визнання недійсним договору підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За частиною другою статті 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Статтею 93, ч. 4 ст. 124 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкового платного володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Як встановлено судом у рішенні Жашківського районного суду Черкаської області від 05.03.2018 року по справі № 693/956/17 (набрало законної сили 23.05.2018 року), 01 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Жильнельфа Вельє»був укладений договір оренди землі, який зареєстрований у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК, про що 18 жовтня 2012 року до Державного реєстру земель внесено запис за №02470.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст.ст. 6, 627 ЦК України).

Статтею 12 ЦК України встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Згідно п. 3.1 договору оренди вказаний договір укладено на 5 років до 01.09.2017р.

У п.3.2 вищевказаного договору вказано, що після закінчення строку дії цього договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити дію цих договорів на цих самих умовах на цей же строк.

Частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Керуючись правом, передбаченим ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та п.3.2 договору оренди земельної ділянки від 01.09.2012р., позивач ТОВ «Жильнельфа Вельє» звернувся до відповідача ОСОБА_1 з листом-повідомленням про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, оскільки вищевказаний діючий договір оренди закінчується 01.09.2017р., та додав до даного листа проект додаткової угоди, в яку можуть бути внесені зміни за згодою сторін.

Однак, відповіді про відмову у поновленні договору оренди землі від ОСОБА_1 протягом місячного терміну після закінчення строку дії вказаного договору до ТОВ «Жильнельфа Вельє» не надходило.

У звязку з відсутністю відмови ОСОБА_1 у поновленні договору оренди землі та відсутністю заперечення стосовно умов запропонованої додаткової угоди, ТОВ «Жильнельфа Вельє» звернулося до Жашківського районного відділу Черкаської регіональної філії центру ДЗК з питанням щодо поновлення договору оренди землі від 01 вересня 2012 року, укладеного між ТОВ «Жильнельфа Вельє» та ОСОБА_1 .

Проте, при зверненні до Жашківського районного відділу Черкаської регіональної філії центру ДЗК стало відомо, що в порушення діючого законодавства України та положень договору оренди землі від 01.09.2012р., зокрема п.3.2 цього договору, що укладений між ТОВ «Жильнельфа Вельє» та ОСОБА_1 , останнім на ту ж саму земельну ділянку кадастровий номер 120983000:02:001:0563 площею 2,3049 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташовану в адміністративних межах Конельсько-Попівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, 02 вересня 2017 року укладено договір оренди землі б/н з іншим орендарем - ТОВ «Агросервіс», строк дії якого до 01.12.2027р., що підтверджується інформаційною довідкою про державну реєстрацію іншого речового права № 97758378 від 19.09.2017р. та копією самого договору оренди землі.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 05.03.2018р. по справі № 693/958/17, за позовом ТОВ «Жильнельфа Вельє» до ОСОБА_1 та ТОВ «Агросервіс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, позовні вимоги задоволено частково, а саме:

- визнано недійсним договір оренди земельної діляноки б/н, укладений 02 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агросервіс» строком дії до 01.12.2027р., на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3049га, кадастровий номер №120983000:02:001:0563, яка знаходиться в адміністративних межах Конельсько-Попівської сільської ради Жашківського району, та зареєстрований 02.09.2017р. державним реєстратором Комунального підприємства «РЕЄСТР ПЛЮС» Черкаської області ОСОБА_3 за номером запису про інше речове право: 22217994;

- визнано поновленими до 01 вересня 2024 року на тих самих умовах, які передбачені договором, договір оренди землі від 01 вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Жильнельфа Вельє`строком до 01 вересня 2017року та зареєстрований у відділі Держкомзему у Жашківському районі Черкаської області від 18 жовтня 2012 року за №02470, предметом якого є земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3049 га, кадастровий номер 20983000:02:001:0563, розташована на території Конельсько-Попівської сільської ради Жашківського району;

- в частині задоволення позовних вимог про скасування договору оренди земельної ділянки б/н, укладеного 02 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агросервіс» строком дії до 01.12.2027р., на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3049га, кадастровий номер №120983000:02:001:0563, яка знаходиться в адміністративних межах Конельсько-Попівської сільської ради Жашківського району відмовлено.

Вищевказане рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 05.03.2018р. у цивільній справі №693/956/17 Апеляційним судом Черкаської області залишено без змін. Рішення суду набрало законної сили 23.05.2018р.

Однак, всупереч чинного законодавства та набрання рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 05.03.2018р. законної сили, відповідачем у даній справі ОСОБА_1 було укладено новий договір оренди земельної ділянки б/н від 18.05.2018 р. між ним та ТОВ «Агросервіс», щодо земельної ділянки №:02:001:0563 площею 2,3049 га, розташованої в адміністративних межах Конельсько-Попівської сільської ради, номер запису про інше речове право 26295904.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 31 жовтня 2018 року по справі №693/670/18 за позовною заявою ТОВ «Жильнельфа Велье» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ТОВ «Агросервіс» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, позовні вимоги задоволено, а саме, зокрема, визнано недійсним з моменту укладення договір оренди земельної ділянки б/н від 18.05.2018 р., укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агросервіс», щодо земельної ділянки №:02:001:0563 площею 2,3049 га, розташованої в адміністративних межах Конельсько-Попівської сільської ради, номер запису про інше речове право 26295904.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 15.01.2019р. рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 31 жовтня 2018 року по справі №693/670/18 залишено без змін і набрало законної сили.

Разом з тим, 20 липня 2018 року по справі №693/670/18 Жашківським районним судом Черкаської області було постановлено ухвалу про забезпечення позову та заборонено компетентним органам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо спірної земельної ділянки №:02:001:0563, площею 2,3049 га, розташованої на території Конельсько-попівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, реєстраційний номер (земельної ділянки): 209, власником якої є ОСОБА_1 .

31.01.2019 року ухвалою суду скасовано заходи забезпечення позову, застосовані вищевказаною ухвалою суду.

Однак, 14 січня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), за яким у користування передається земельна ділянка площею 2,3049 га, яка знаходиться в адміністративних межах Конельсько-Попівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, кадастровий номер :02:001:0563, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на строк 50 років. 16.01.2019 р. право користування належною ОСОБА_1 земельною ділянкою зареєстровано за ОСОБА_2 , номер запису про інше речове право: 29877320.

Таким чином, не дивлячись на рішення суду, які набрали законної сили, по справах №693/956/17 та №693/670/18, якими визнано недійними договори оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ «Агросервіс», визнано поновленим до 01.09.2024 року договір оренди землі між ОСОБА_1 то ТАВ «Жильнельфа Вельє», а також не врахувавши заходи забезпечення позову у вигляді заборони компетентним органам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо спірної земельної ділянки, нехтуючи положеннями ст.ст.129, 1291 Конституції України та принципами верховенства права, і принципом обов`язковості судових рішень, закріплених в ст.ст. 10, 18 ЦПК України, ОСОБА_1 уклав новий догоір про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис), яка перебуває в оренді, чим фактично повторно перешкодив виконанню рішень суду, які набрали законної сили, та завадив ТОВ «Жильнельфа Вельє» ефективно користуватися орендованою земельною ділянкою.

У своєму відзиві відповідач ОСОБА_2 просить відмовити ТОВ «Жильнельфа Вельє» у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість зважаючи на те, що порушення переважного права попереднього орендаря землі може мати місце лише у випадку укладення договору оренди землі із новим орендарем. Наразі, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис), який у порівнянні з договор оренди землі є іншим видом користування чужою земельною ділянкою, а тому попередній орендар у такому випадку не мав переважного права на укладення договору перед іншими. Договір оренди земельної ділянки відноситься до зобов`язальних правовідносин, а договір емфітевзису до речового права. Крім того вказав, що йому відомо, що відповідач ОСОБА_1 неодноразово повідомляв позивача про небажання поновлювати укладений із ним договір оренди землі і ніколи не давав згоди на його поновлення. Разом з тим зазначив, що договір емфітевзису, укладений між ним та відповідачем більше ніж через рік після закінчення попереднього договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Жильнельфа Вельє» і умови вказаного договору є нанабагато кращими. У зв`язку з цим вважає, що укладення договорів емфітевзису не є порушенням переважного права позивача і правові підстави для визнання даних договорів відсутні.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Положенням ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі ч. 5 ст. 317 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Стаття 13 ЦК України визначає межі здійснення цивільних прав, а саме цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язанаутримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Частина 6 даної статті вказує, що у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 203 ЦК Українипередбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваних правочин).

Згідно із ч.ч. 1,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частинами 1, 2 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративний справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне визнати недійсним з моменту вчинення договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), укладений 14.01.2019 р. строком дії до 16.01.2069 р., між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки на момент укладення цього договору емфітевзису орендарем спірної земельної ділянки було ТОВ «Жильнельфа» на підставі попередніх рішень суду, які набрали законної сили.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп. та 960 грн. 50 коп., що підтверджується квитанціями 0.0..1 та 0.0..1 від 18.07.2019 р.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 13, ч.1-6 ст.33, ст.24 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 93,124 ч.4 Земельного кодексу України, п.3 ч.1 ст.3, ст.ст. 12, 13, 15, 16, 18,ч.3 ст.203, ст.ст.215, 317, 626 ч.1, 638 ч. 1, 777, 792 ч.2 Цивільного кодексу України, ст.ст.2, 4, 5, 13, 19, ч.ч.1,2 ст.76, ст.77, ч.1 ст.81, ч.4 ст.82, ч.ч.1,2 ст.141, ст.247, ст.ст. 258-259, ст. 263, ст.ст.265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ТОВ «Жильнельфа Вельє» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору задовольнити повністю.

Визнати недійсним з моменту вчинення договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 14.01.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , строк дії договору до 16.01.2069 року, номер запису про інше речове право: 29877320, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0563.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Жильнельфа Вельє» судовий збір у сумі 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.11.2019 року.

Суддя С. Д. Пічкур