Справа № 404/8375/19
Номер провадження 2-о/404/292/19
У Х В А Л А

про повернення заяви

27 листопада 2019 року м. Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Бершадська О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Стоєва Галина Федорівна, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Созінова Г.І. звернулась до суду із заявою, зазначивши заінтересованими особами: приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Стоєву Галину Федорівну, ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, підтверджено, що заявницею не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України).

Крім того, як встановлено ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами. Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Частиною 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Зловживання процесуальними правами - це особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у діях (бездіяльності) учасника процесу, що суперечать завданням цивільного судочинства.

Відповідно до п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

У такому випадку маніпуляція автоматизованим розподілом справ полягає у тому, що кожен з поданих численних позовів (заяв) розподіляється на певного суддю (в межах юрисдикції одного суду) і позивач (заявник) отримує право вибору головуючого судді у справі, тим самим нівелюючи основоположні принципи цивільного судочинства. Частиною 4 ст. 44 ЦПК України встановлено обов`язок суду вживати заходів для запобіганню зловживання процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Статтею 143 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали. Заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 144 ЦПК України). Частиною 3 ст. 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли: позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Як вбачається із заяви, представник ОСОБА_1 - адвокат Созінова Г.І. подаючи 25 листопада 2019 року заяву про встановлення факту родинних відносин, приховала факт подання нею декількох заяв з тим самим предметом та з тих самих підстав. Відповідно до ст. 14 ЦПК України, автоматизованим розподілом справ визначено суддів для розгляду справ: №404/8270/19, номер провадження 2-о/404/285/19- суддя Бершадська О.В., №404/8318/19, номер провадження 2-о/404/288/19- суддя Мохонько В.В., №404/8337/19, номер провадження 2-о/404/291/19- суддя Павелко І.Л., №404/8375/19, номер провадження 2-о/404/292/19- суддя Бершадська О.В., №404/8381/19, номер провадження 2-о/404/293/19- суддя Іванова Н.Ю., що розцінюється судом як зловживанням процесуальними правами.

Таким чином, суддя вважає, що наявні підстави для повернення заяви та зважаючи на зловживання представником ОСОБА_1 - адвокатом Созіновою Г.І. процесуальними правами за обставин наведених вище застосувати заходи процесуального примусу у вигляді попередження.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 44, 143, 144, п.6 ч.4 ст.185, ст.ст. 258-260, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Стоєва Галина Федорівна, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин- повернути заявнику.

Визнати дії щодо подання декількох заяв з тим самим предметом, з тих самих підстав зловживанням процесуальними правами та застосувати до представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Созінової Г.І. заходи процесуального примусу у вигляді попередження. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська