Справа № 185/9030/18
Провадження № 2/185/1048/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 березня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Муржиєвої І.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості ремонту квартири,

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, просить визнати спільним майном подружжя гараж №24 в гаражному товаристві «Лада» (м.Павлоград, вул.Зарічна) реєстраційний номер 25687402 та автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску, об'єм двигуна 1498 кубічних сантиметрів, який реєструвався 13.02.2008 року на ім'я ОСОБА_3

ОСОБА_1 просить поділити це майно наступним чином:

-визнати за ним право власності на гараж, припинивши в ньому право власності ОСОБА_3,

-стягнути з ОСОБА_3 на його користь 1/2 різниці вартості між проданим автомобілем та гаражем у сумі 23 942 грн 50 коп.

26 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації 1/2 частки витрат на капітальний ремонт квартири за адресою АДРЕСА_1, яка є особистою приватною власністю ОСОБА_1, у розмірі 70 400 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги за первісним позовом, зустрічний позов визнали частково, у сумі 1/2 частки витрат на проведений ремонт, що складає 8500 грн.

Відповідач та її представник зустрічний позов підтримали, первісний позов визнали частково, відповідач згодна сплатити позивачу 1/2 частку суми, отриманої від продажу автомобіля, що складає 10 000 грн. Відповідач просить залишити у її власності гараж з виплатою позивачу грошової компенсації у розмірі 21 477 грн 50 коп.

За змістом ст.69, 70 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що з листопада 1998 року по грудень 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8).

Учасники справи визнали, що в період шлюбу ними був придбаний гараж №24 у гаражному товаристві «Лада» та автомобіль НОМЕР_1.

ОСОБА_1 наданий звіт про товарну оцінку гаражу від 27.09.2018 року, згідно якого ринкова вартість гаражу №24 з урахуванням підвалу, загальною площею 26,8 кв.м., розташованого у гаражному товаристві «Лада» мікрорайон ПХЗ у м.Павлограді, складає 42 955 грн (а.с.11).

ОСОБА_3 погодилась з цією оцінкою.

ОСОБА_1 просить залишити гараж у його власності, оскільки це майно використовується ним у повсякденному житті.

Крім того у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 має на праві власності мотоцикл, який не заявлено до поділу.

ОСОБА_3 просить залишити гараж їй, оскільки вона придбала мотоцикл для сина, який на даний час навчається у автошколі, гараж потрібен їй та сину для зберігання мотоцикла.

Спірний гараж належить до нерухомих речей, тому відповідно до ч.4 ст.71 Сімейного кодексу України, присудження грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на це майно допускається лише за його згодою.

Жоден з подружжя не погодився на отримання грошової компенсації, тому суд має визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності.

Згідно наданої позивачем довідки, ринкова вартість автомобіля НОМЕР_2, 2008 року випуску без урахування технічного стану та пробігу складає 90 840 грн (а.с.12).

На день розгляду справи автомобіль проданий ОСОБА_3, згідно з умовами договору купівлі-продажу транспортного засобу від 20.02.2016 року ціна автомобіля 20 000 грн (а.с.21).

Як пояснила ОСОБА_3, автомобіль вона продала за погодженням з чоловіком, отримані від продажу кошти витратила на придбання житла для себе та неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 договір купівлі-продажу автомобіля не оспорювався, тому виходячи з презумпції правомірності правочину, визначеної ст.204 ЦК України, суд робить висновок про те, що спільне сумісне майно було відчужене за взаємною згодою подружжя.

Кошти за проданий автомобіль отримала ОСОБА_3, тому з неї слід стягнути на користь ОСОБА_1 1/2 частку суми, отриманої за договором купівлі-продажу, а саме 10 000 грн.

ОСОБА_3 у зустрічному позові зазначено, що за період шлюбу було проведено ремонт квартири, яка належить ОСОБА_1, на загальну суму 140 800 грн 15 коп.

Однак належних доказів того, що на проведення ремонту була витрачена саме така сума, у судове засідання не надано.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що ремонт квартири відповідача дійсно був проведений у період спільного сумісного проживання подружжя ОСОБА_1, відповідачем надані фотографії, які підтверджують стан квартири до та після ремонту, однак жодних документальних підтверджень вартості проведеного ремонту немає. Клопотання про проведення відповідної експертизи не заявлялося.

ОСОБА_1 погодився з тим, що на ремонт його квартири за період шлюбу з ОСОБА_3 було витрачено 17 000 грн.

Таким чином вартість майна, що є особистою приватною власністю ОСОБА_1, збільшилася за рахунок ремонту, проведеного за спільні кошти подружжя, тому за змістом ч.1 ст.62 Сімейного кодексу України вимоги зустрічного позову ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості проведеного ремонту підлягають частковому задоволенню у сумі 8500 грн.

Витрати на сплату судового збору слід покласти на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 704 грн 80 коп.

Позивач ОСОБА_1 надав у судове засідання докази, які підтверджують здійснення витрат на правничу допомогу, як того вимагає ч.3 ст.137 ЦПК України: договір про надання правової допомоги, укладений між ним та адвокатом ОСОБА_2, акт виконаних робіт за договором та квитанцію про оплату за надані послуги на суму 4500 грн.

До переліку наданих послуг включено участь адвоката у судових засіданнях, у тому числі 07 лютого 2019 року.

За умовами договору оплата за представництво інтересів замовника в суді складає 500 грн за одне судове засідання.

Однак з матеріалів справи видно, що 07 лютого 2019 року адвокат ОСОБА_2 не приймав участь у судовому засіданні, розгляд справи було відкладено за його заявою (а.с.79).

Тому сума витрат на правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами, має бути зменшена до 4000 грн.

Керуючись ст.264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати спільним сумісним майном подружжя гараж №24, розташований у гаражному товаристві «Лада» в м.Павлограді Дніпропетровської області, реєстраційний номер майна: 25687402.

Визначити частки у спільній сумісній власності на гараж №24, розташований у гаражному товаристві «Лада» в м.Павлограді Дніпропетровської області, реєстраційний номер 25687402 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 рівними по 1/2 частці кожному з них.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку гаражу №24, розташованого у гаражному товаристві «Лада» в м.Павлограді Дніпропетровської області, реєстраційний номер 25687402.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку гаражу №24, розташованого у гаражному товаристві «Лада» в м.Павлограді Дніпропетровської області, реєстраційний номер 25687402.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості його частки у спільному сумісному майні, яке було відчужене, у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості проведеного ремонту квартири у розмірі 8500 (вісім тисяч п'ятсот) грн.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

-ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3, АДРЕСА_2,

-ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_4, АДРЕСА_3.

Суддя У.М. Болдирєва