Справа № 408/8567/18-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.,

при секретареві Негоді В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якому позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, смт Птеропавлівка, вул. Шкільна, 79,

ВСТАНОВИВ :

Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_1 вказала, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, смт Петропавлівка, вул. Шкілька, 79. На даний час у будинку крім неї в будинку зареєстрована відповідач, яка у 2012 році виїхала до РФ, в Україну не приїжджає, і вона з нею відносин не підтримує.

До початку розгляду справи від позивача надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщувалась належним чином, відзив на позов не надавала, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, смт Птеропавлівка, вул. Шкільна, 79, на праві власності належить позивачеві. На цей час в ньому зареєстровані позивач та відповідач. Відповідач є рідною дочкою позивача, яка у червні 2012 року виїхала до РФ і в Україну не поверталась.

Вказані обставини підтверджуються доказами, а саме: договором купівлі-продажу від 18 березня 2006 року, відповідно до якого позивач стала власником зазначеного вище будинку, довідкою та актом обстеження матеріально-побутових умов, а також письмовими заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Частина 2 статті 3 Сімейного кодексу України передбачає, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Наведена норма закону свідчить, що відповідач, будучи дочкою позивача та проживаючи в її будинку, була членом сімї власника будинку.

Згідно частини першої статті 405 Цивільного кодексу України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК).

Застосовуючи останню норму закону до спірних правовідносин, з огляду на те, що факт відсутності відповідача у будинку позивача з 2012 року (більш ніж один рік) без поважних причин є доведеним, суд вважає позов обґрунтованим, який слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, смт Петропавлівка, вул. Шкільна, 39, який на праві власності належить ОСОБА_1, яка проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене до безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його ухвалення, яке набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: