ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2411/19 Справа № 199/7153/18 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 рокуДніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря - Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2018 року про відмову у відкритті провадження,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 34-35).

Не погодившись із ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 38-40).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає зміні, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що мають юридичне значення. Просила встановити факт трудового стажу у період з 03.08.1978 року по 01.09.1988 року на Дніпропетровському виробничому взуттєвому об'єднанні та з 02.09.1988 року по 31.12.1989 року на Дніпропетровському виробничо-торговельному взуттєвому об'єднанні.

В обґрунтування заяви посилалась на те, що при призначенні пенсії до загального трудового стажу їй не був врахований вказаний період роботи, що суттєво впливає на розмір її пенсії. Отже, встановлення вказаного факту їй потрібно для перерахунку пенсії.

Відмовляючи у відкритті провадження, суддя посилався на ч. 4 ст. 315 ЦПК України та виходив з того, що зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, оскільки зазначений факт породжує майнові права на отриманні пенсії.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішення питання про підвідомчість таких справ суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує трудовий стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку, відповідно до п. 26 вказаного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім'я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

З матеріалів справи вбачається, що заявник фактично просить підтвердити її наявний трудовий стаж у зв'язку із відмовою посадових осіб органу Пенсійного фонду України зарахувати період її роботи для розрахунку пенсії, посилаючись на допущені порушення порядку ведення трудових книжок при внесенні записів про роботу у належній їй трудовій книжці. Отже, правовідносини стосуються неправомірності рішень та дій управління Пенсійного фонду, його посадових осіб щодо відмови зарахувати до страхового стажу період роботи, на які поширюється юрисдикція адміністративного суду.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 слід відмовити згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене ухвалу судді першої інстанції слід змінити, вказавши, що у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, слід відмовити з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2018 року - змінити в частині підстави відмови у відкритті провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: