Постанова

Іменем України

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 753/1338/18

провадження № 61-44976св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - головний державний виконавець міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Фесун Олена Миколаївна,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва у складі судді Андрієнко А. М. від 29 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - міжрайонний відділ ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області) Фесун О. М., заінтересована особа - ОСОБА_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2018 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії головного державного виконавця міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Фесун О. М. щодо повернення стягувачу виконавчого листа № 753/10398/15, виданого за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року у справі № 753/10398/15, без прийняття до виконання неправомірними; скасовано повідомлення про повернення стягувачеві виконавчого документа № 753/10398/15, виданого за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року, без прийняття до виконання від 10 січня 2018 року та зобов`язано головного державного виконавця міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Фесун О. М. повторно розглянути питання щодо відкриття виконавчого провадження за заявою ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа № 753/10398/15, виданого за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року у цивільній справі № 753/10398/15 за позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дім Комфорт», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4. про визнання дій щодо використання технічного приміщення незаконними, заборону вчиняти певні дії та визнання недійсними договорів оренди.

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про застосування до головного державного виконавця міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Фесун О. М. заходів процесуального примусу та зобов`язання вчинити дії.

Заява обґрунтована тим, що заявником у розумний строк не було отримано інформації щодо добровільного виконання Фесун О. М. ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2018 року в указаній справі, що є підставою для застосування до неї заходів процесуального примусу.

Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з головного державного виконавця міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Фесун О. М. штраф у сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; зобов`язати Фесун О. М. подати суду та заявнику звіт про виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2018 року у визначений судом строк; попередити Фесун О. М. , що у разі повторного невиконання рішення суду суд має право стягнути в дохід державного бюджету штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без задоволення, суд першої інстанції виходив із того, що підстави, передбачені частиною першою статті 143 ЦПК України, для застосування заходів процесуального примусу відносно головного державного виконавця Фесун О. М. відсутні.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявником подана апеляційна скарга на ухвалу про відмову у застосуванні заходів процесуального примусу, яка відсутня у переліку ухвал, передбачених статтею 353 ЦПК України, тому не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, заявник просить зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для розгляду по суті.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що заявник просив суд не тільки застосувати заходи забезпечення процесуального примусу, а й зобов'язати Фесун О. М. виконати норми Конституції та законів України. Відмовивши заявнику у відкритті апеляційного провадження, суд фактично відмовив йому у судовому контролі за виконанням рішення суду, передбаченим розділом VII ЦПК України, що в свою чергу є порушенням права заявника на доступ до правосуддя та справедливий суд.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2018 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги; відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 753/1338/18 з Дарницького районного суду м. Києва.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина перша статті 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в апеляційному порядку.

Ухвала суду про відмову у застосуванні заходів процесуального примусу у переліку, зазначеному у статті 353 ЦПК України, відсутня.

В апеляційному порядку може бути оскаржена лише ухвала про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу (пункт 18 частина перша статті 353 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Ураховуючи те, що заявником подана апеляційна скарга на ухвалу про відмову у застосуванні заходів процесуального примусу, яка не може бути оскаржена окремо від рішення суду, оскільки відсутня в переліку ухвал, передбачених частиною першою статті 353 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 358 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не спростовують висновку суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладеного у мотивувальній частині судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.

Оскільки оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун