Провадження № 2/369/218/19
27.02.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді: Дубас Т.В.,
при секретарі Ріпка Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження в місті Києві цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -
В листопаді 2018 року позивач МТСБУ звернулося до суду за захистом своїх прав з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.06.2017 року, о 13 год. 45 хв., на вул. Тулузи, 1, в м. Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_1, який знаходився під керуванням ОСОБА_2 і належить на праві власності ОСОБА_3, та автомобіля марки «Fiat», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.
За результатами даної дорожньо-транспортної пригоди на відповідача за порушення вимог п. п. 2.5, 2.3 (б), 13.1, 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, складено протокол про адміністративне правопорушення.
28.07.2017 року постановою Святошинського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 124, ч.1 ст. 130, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_1, був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків.
Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не застрахована за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Керуючись п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про ОСЦПВ», для визначення матеріального збитку завданої автомобілю марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, Позивач надав відповідне доручення ФОП «ОСОБА_4».
За послуги ФОП «ОСОБА_4» Позивач поніс витрати за послуги аварійного комісара в розмірі: 590 (п'ятсот дев'яносто) гривень, 00 копійок. Даний факт підтверджується платіжним дорученням № 1236357 від 15.08.2017 року.
Зазначена шкода особисто Відповідачем потерпілому не відшкодована.
Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму завданої майнової шкоди в розмірі 7 646 грн. 69 коп., витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 590 грн. 00 коп., а всього 8 236 грн. 69 коп. та витрати на оплату судового збору.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.11.2018 року відкрито позовне провадження та розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно заяви позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань та відзив на позов до суду не надходило.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, а також суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 19.06.2017 року, о 13 год. 45 хв., на вул. Тулузи, 1, в м. Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_1, який знаходився під керуванням ОСОБА_2 та належить ОСОБА_3, та автомобіля марки «Fiat», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_1, був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків.
28.07.2017 року постановою Святошинського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 124, ч.1 ст. 130, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості.
Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність.
Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не застрахована за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв'язку з чим, Позивач сплатив на користь потерпілої особи страхове відшкодування, в розмірі 7 646 (сім тисяч шістсот сорок шість ) гривень, 69 копійок, що підтверджується платіжним дорученням за № 1261954 від 22.11.2017 року.
Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Керуючись п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про ОСЦПВ», для визначення матеріального збитку завданої автомобілю марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, Позивач надав відповідне доручення ФОП «ОСОБА_4».
За послуги ФОП «ОСОБА_4» Позивач поніс витрати за послуги аварійного комісара в розмірі: 590 (п'ятсот дев'яносто) гривень, 00 копійок. Даний факт підтверджується платіжним дорученням № 1236357 від 15.08.2017 року.
Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно дост. 993 ЦК Україниіст. 27 Закону України "Про страхування"встановлено особливий правовий режим.
За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов'язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов'язок за страховим зобов'язанням.
Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов'язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу.
Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.
У відповідності до вимог ст. 27Закону України "Про страхування"таст. 993 ЦК Українидо позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.
Згідно із ст. 38 цього ж Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, а також за послуги суб'єкта оціночної діяльності, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст.2,3,4,5,7,10,12,13,141,280-284,352,354 ЦПК України, ст. ст.993,1191,1166 ЦК України,Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-
Позовну заяву Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України на відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 8 236 (вісім тисяч двісті тридцять шість) гривень 69 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасник справи,якому повне рішення суду не було вручено у день його складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Суддя Дубас Т.В.