САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/2995/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13.02.2019 року Самарський районній суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Ажмяковій Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2018 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 31.05.1984 року, виданого на підставі рішення Самарської районної ради народних депутатів в Дніпропетровському МБТІ, за ним на праві приватної власності зареєстровано 55/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. Інші 45/100 домоволодіння АДРЕСА_1 належать ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 його син - ОСОБА_4 уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_2 02.11.2009 року, відповідачка зареєструвала місце свого проживання у належній йому 55/100 частини домоволодінні АДРЕСА_1. В домоволодінні зареєстровані відповідачка, він, його дружина ОСОБА_5, його син ОСОБА_4, син ОСОБА_6, син ОСОБА_6, його теща ОСОБА_7, онука ОСОБА_8, онук ОСОБА_9 та невістка ОСОБА_10 07.03.2012 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між його сином ОСОБА_4 та відповідачкою було розірвано. З березня 2012 року ОСОБА_2, не проживає в спірному домоволодінні. У березні 2012 року вона зібрала всі свої особисті речі і висилилася. За якою адресою проживає відповідачка на теперішній час йому не відомо. У період з березня 2012 року відповідачка жодного разу не з'явилася у домоволодіння АДРЕСА_1. Особистих речей відповідачки у спірному домоволодінні теж немає. Відповідачка не проживає у спірному домоволодінні та не сплачує комунальні послуги вже на протязі шести років. Це суттєво порушує його права, як власника домоволодіння, оскільки він вимушений сплачувати комунальні послуги за відповідачку. Крім того реєстрація місця проживання відповідачки в належному йому домоволодінні унеможливлює його право на субсидію. Відповідач добровільно не знімається з реєстрації. Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням АДРЕСА_1 та зняти з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою.

19.06.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с.24).

Від позивача ОСОБА_1 до початку судового засідання через канцелярію суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову на адресу суду не надходило, у зв'язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради - в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи, від них надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності згідно матеріалів справи та відповідно до чинного законодавства України.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання через канцелярію суду від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 31.05.1984 року, виданого на підставі рішення Самарської районної ради народних депутатів в Дніпропетровському МБТІ, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 55/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.5).

Інші 45/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 належать ОСОБА_3

12 квітня 2008 року син позивача ОСОБА_4 уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 12.04.2008 року, актовий запис №96 (а.с.11).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2012 року шлюб укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.12).

Крім позивача в будинку також зареєстровані відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3., жінка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4., син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6., син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3., мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, онука ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8., онук ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9 та невістка ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10., що підтверджується довідкою від 10.05.2018 року, виданою Територіальною радою самоорганізації житлового масиву Чаплі (а.с.13).

Відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації за адресою АДРЕСА_1 з березня 2012 року, його особистих речей в домоволодінні немає, що підтверджується актом про не проживання від 11.05.2018 року (а.с.14).

Таким чином, суд знаходить встановленим той факт, що відповідач ОСОБА_2 у березні 2012 році добровільно покинула будинок АДРЕСА_1 та з того часу без поважної причини не проживає там, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням обґрунтовані, а отже підлягають задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 319, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, іпн.НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (іпн.НОМЕР_2), треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (м. Дніпро, вул. Комсомольська, 58), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в домоволодінні АДРЕСА_1, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за даною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев