Справа 237/5234/18
Номер провадження 8/237/7/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.19 м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

при секретарі Махно Ю.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 11.01.2018 року помер ї батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 2/4 частин квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. ј частка належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, іншу ј частку спірної квартири він фактично прийняв після смерті своєї дружини ОСОБА_4 шляхом сумісного проживання із нею однією сімєю. Їй - позивачу в справі та відповідачу також належить по ј частині спірної квартири. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва на спадщину їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на квартиру. Відповідач в справі до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Окрім цього, відповідач написала відмову від спадщини та своєї частки у розмірі ј права власності. З зазначених підстав просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, померлого 11.01.2018 року, а саме: право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування.

Рішенням Марїнського районного суду Донецької області від 03.12.2018 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі: визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 11.01.2018 року.

13.03.2019 року позивач звернулась із заявою про перегляд рішення за ново виявленими обставинами, посилаючись на раніше невідомий їй факт про належність їй ј вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності від 1994 року, оскільки станом на 1994 рік позивач був неповнолітньою дитиною та померлі батьки самостійно здійснили реєстрації на її імя без її згоди.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги, викладені в заяві, підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачв судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Просить визнати за позивачем право власності на 2/4 частки квартири, належні померлим батькам, а також на належну відповідачу ј частку власності на вказану квартиру.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що рішення Марїнського районного суду Донецької області від 03.12.2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві.

Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-НО № 231229, ОСОБА_4 померла 26.08.2007 року в місті Марїнка Марїнського району Донецької області у віці 54 роки.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії ІІ-НО № 013221, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 11 січня 2018 року в місті Марїнка Марїнського району Донецької області у віці 68 років.

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, Марїнською державною нотаріальною конторою 12.09.2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/4 частки квартири АДРЕСА_3 після смерті її батька ОСОБА_3, померлого 11 січня 2018 року.

Згідно копії свідоцтва про право власності, виданого 12.08.1994 року Марїнським комбінатом комунальних підприємств відділом з приватизації державного житлового фонду квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3, його дружині ОСОБА_4, доньці ОСОБА_5 та доньці ОСОБА_6.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, а саме: Ѕ право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 11.01.2018 року.

Також підлягає задоволенню позовна вимога про визнання зав позивачем права власності на ј права власності на квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 12.08.1994 року Марїнським комбінатом комунальних підприємств, оскільки відповідач написала заяву про відмову від належній їй частки у вказаній квартирі на користь позивача.

В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1264, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 03.12.2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 11.01.2018 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј квартири АДРЕСА_2 що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 12.08.1994 року Марїнським комбінатом комунальних підприємств.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Марїнський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Д.Медведський

Дата документу 14.03.2019