Справа № 148/1426/18
Провадження №4-с/148/1/19
У Х В А Л А
13 березня 2019 року Тульчинський районний суд
Вінницької області
В складі: головуючого судді Ковганича С.В.
при секретарі Мрочко Т.О.,
за участю представника боржника ОСОБА_1
представника стягувача ОСОБА_2
представників відділу ДВС
ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині скаргу боржника ОСОБА_5, подану від його імені та в його інтересах представником ОСОБА_1, за участю Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, в порядку судового контролю за виконанням судових рішень,
Представник боржника ОСОБА_5 від імені та в інтересах останнього, звернувся до суду зі скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.
Скарга мотивована тим, що боржник, працюючи у ПАТ "Миронівський Хлібопродукт" в липні 2018 отримав заробітну плату у меншому розмірі ніж звичайно, після чого звернувся до бухгалтерії вказаного підприємства за роз'ясненнями, де йому повідомили, що половина його заробітної плати утримана виконавчою службою на погашення боргу.
Боржник вважає дану постанову незаконною та такою, що порушує його права і винесеною із порушенням норм чинного законодавства, оскільки виконавча служба, в порушення ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", не повідомила його про початок примусового виконання рішення суду, шляхом надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем його проживання.
Представник боржника вказує, що останній дізнався про існування виконавчого провадження лише в липні 2018 року у співробітника бухгалтерії ПАТ "Миронівський Хлібопродукт", де він працює, коли дізнавався чому йому виплачено заробітну плату у меншому розмірі.
Представник боржника також зазначає, що жоден із документів, що міститься у матеріалах виконавчого провадження, а це виконавчий лист, розрахунок заборгованості по аліментах від 01.07.2015, відповідь на запит, постанова про закінчення виконавчого провадження від 23.07.2015, постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2015, відповідь на запит, розрахунок заборгованості по аліментах від 01.03.2018, постанова про передачу виконавчого провадження від 23.03.2018, постанова про прийняття виконавчого провадження від 04.04.2018 та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.04.2018, - не були доведені боржнику до відома, що також вказує на порушення державним виконавцем ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження".
Вказані обставини змусили боржника звернутися до суду з даною скаргою, у якій просить: визнати неправомірною бездіяльність Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ щодо не повідомлення боржника ОСОБА_5 про початок примусового виконаня рішення Тульчинського районного суду Вінницької області за виконавчим листом № 2-955 від 14.09.2006 шляхом надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження; скасувати постанову від 05.04.2018 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника винесену старшим державним виконавцем Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ ОСОБА_3; зобов'язати Тульчинський районний відділ ДВС ГТУЮ відкликати з ПАТ "Миронівський Хлібопродукт" постанову старшого державного виконавця Дерев'яги О.П. по виконавчому провадженню № 49117584 від 05.04.2018 про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ОСОБА_5
В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 просив скаргу в частині визнання неправомірною бездіяльності Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ щодо не повідомлення боржника ОСОБА_5 про початок примусового виконаня рішення Тульчинського районного суду Вінницької області за виконавчим листом № 2-955 від 14.09.2006 шляхом надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження та в частині зобов'язання Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ відкликати з ПАТ "Миронівський Хлібопродукт" постанову старшого державного виконавця Дерев'яги О.П. по виконавчому провадженню № 49117584 від 05.04.2018 про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ОСОБА_5, залишити без розгляду.
Вимоги скарги в частині скасування постанови державного виконавця Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ ОСОБА_3 від 05.04.2018 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника підтримав, посилаючись на обставини викладені у скарзі. А також зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається лише у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Однак, державний виконавець, не встановивши наявність у боржника коштів на рахунках, чи майна, на які можливо звернути стягнення, та не звернувши стягнення на них, у випадку їх наявності, виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату. Також, боржник не був належним чином ознайомлений щодо відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів. Отримання заробітної плати у меншому розмірі не є доказом того, що боржник обізнаний із процесуальним документом. Зауважив, що у постанові від 05.04.2018, державним виконавцем не вказано статтю 71 Закону України «Про виконавче провадження», якою останній мав керувався при винесенні постанови.
Представники Тульчинського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області просили відмовити у задоволенні скарги, вважають, що постанова від 05.04.2018 про звернення стягнення на заробітну плату боржника є законною.
Державний виконавець Дерев'яга О.П. зазначила, що, відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненю стягненню на майно боржника. Нею вживались заходи для встановлення належних боржнику коштів та майна, на яке можливо звернути стягнення. За результатами пошуку, було виявлено належний боржнику автомобіль, на який було накладено арешт. Заборгованість боржника по аліментах склалась ще з 2012 року. Боржник відмовлявся від отримання будь-якої поштової кореспонденції надісланої йому з відділу ДВС.
Державний виконавець Хлопотін О.В. вважає скаргу поданою з порушенням строку звернення до суду, передбаченого ст. 449 ЦПК України, оскільки боржник дізнався про відрахування з його заробітної плати ще 14.05.2018, коли отримав в бухгалтерії ПрАТ "Миронівський хлібопродукт" довідку про доходи, а не в липні 2018, як зазначено у скарзі. Таким чином, представник боржника мав би звернутися до суду зі скаргою у строк до 24.05.2018. Зазначив, що на сьогоднішній день з боржника стягуються лише аліменти, а заборгованість відповідно до рішення суду, не стягується. Постанова від 05.04.2018 боржнику до відома надсилалась простою кореспонденцією.
Представник стягувача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги, пояснивши, що у боржника існує заборгованість по сплаті аліментів, він ухилявся від сплати аліментів, і постанова від 05.04.2018 є законною.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії виконавчого листа, виданого Тульчинським районним судом Вінницької області 14.09.2006 у цивільній справі № 2-955/2006 з ОСОБА_5 стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 Анатоліївнина утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 15.08.2006 до повноліття дитини (а.с. 46-47).
Відповідно до відомостей ПФУ від 05.06.2015, ОСОБА_5 працює в Ладижинській філії ПАТ "Миронівський хлібопродукт" (а.с. 8).
Постановою начальника відділу ДВС по м. Ладижину Тростянецького МРУЮ від 23.10.2015 відкрито виконавче провадження по виконанню вищезазначеного виконавчого листа, виданого Тульчинським районним судом Вінницької області 14.09.2006 про стягнення з боржника аліментів (а.с. 84).
Відповідно до копії постанови державного виконавця Ладижинського міського відділу ДВС ГТУЮ у Віницькій області від 23.03.2018, в зв'язку з тим, що боржник зареєстрований на території Тульчинського району Вінницької області, а місцезнаходження підприємства, де він працює поза межами територіальності Ладижинського МВ ДВС, виконавчий лист передано до Тульчинського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області (а.с. 89).
Постановою старшого державного виконавця Тульчинського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 від 04.04.2018 вищевказане виконавче провадження прийнято до виконання, що підтверджується копією вказаної постанови (а.с. 12).
05.04.2018 старшим державним виконавцем Тульчинського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 93-94). Вказаною постановою вирішено: 1) звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; 2) здійснити відрахування по 50% із доходів боржника до погашення заборгованості після погашення заборгованості у відповідності до чинного законодавства в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% п.м. для дитини віповідного віку на користь стягувача; 3)зобов'язати підприємство, установу, організацію, фізичну особу, фізичну особу - підприємця здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії на інших доходів боржника і перераховувати кошти у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення; 4) зобов'язано надсилати щоквартальний звіт про здійснені відрахування; 5) попереджено про відповідальність за ненадання таких відомостей без поважних причин; 6) заборонено відповідальній особі самостійно змінювати порядок стягнення боргу та розмір відрахувань.
Згідно копії звіту ПАТ Миронівський хлібопродукт" від 28.09.2018, з ОСОБА_5 за постановою від 05.04.2018 за період з 01.04.2018 по 31.08.2018 здійснено відрахування у розмірі 50% заробітної плати (а.с. 48).
Відповідно до копії довіреності (а.с. 95) та заяви стягувача ОСОБА_6 (а.с. 85), остання просила здійснювати перерахунок аліментів на рахунок матері - ОСОБА_8.
Постановою старшого державного виконавця Тульчинського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 від 05.09.2018 на все рухоме майно боржника ОСОБА_5 накладено арешт ( а.с. 98).
Згідно копії ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.08.2018 застосовано заходи забезпечення позову, у цивільній справі № 148/1526/18, а саме зупинення стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке здійснюється на підставі виконавчого листа № 2-955/2006 від 14.09.2006, виданого Тульчинським районним судом (а.с. 107).
Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника є одним із заходів примусового виконання рішень.
Згідно ч. 1 ст. 13 даного Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника врегульовані ст. 68 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до даної статті, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Таким чином, оскільки з боржника стягуються аліменти, що і є періодичними платежами, боржник має заборгованість по їх сплаті, державний виконавець має право звернути стягнення на його заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" у разі стягнення аліментів за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості із заробітної плати боржника може бути утримано 50 відсотків.
Також, відповідно ч. 2 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
Таким чином, твердження представника боржника, що звернення стягнення на заробітну плату боржника можливо лише після звернення стягнення на його кошти чи майно, є безпідставними.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця від 05.04.2018 про звернення стягнення на заробітну плату боржника, є прийнятою відповідно до норм ст. 68 Закону України "Про виконавче провадження", та без порушень вимог ст. 71 даного Закону.
В обгрунтування підстав скасування постанови державного виконавця від 05.04.2018 представник боржника у скарзі також посилається на те, що виконавчою службою, в порушення ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", вказану постанову боржнику не надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Разом з тим, відповідно ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини девятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Таким чином, порядок надсилання боржнику постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи стаття ст. 28 Закону не передбачає.
Натомість, умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника врегульовані ст. 68 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої, така постанова надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Надсилання боржнику копії такої постанови статтею не передбачено.
Отже, державний виконавець, винісши постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника має її безпосередньо направляти лише для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, що ним і було зроблено у даному випадку.
Таким чином, твердження представника боржника про те, що копія вказаної постанови мала б надсилатись останньому, і що не надсилання копії такої постанови є однією підстав для її скасування, є безпідставними.
Щодо тверджень представника Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ ОСОБА_4 про порушення представником боржника строку звернення зі скаргою до суду, суд не вважає даний строк пропущеним з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, представник боржника звернувся до Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження про стягнення з боржника аліментів 07.08.2018. Скаргу ж було подано 10.08.2018, тобто у строк, встановлений ст. 449 ЦПК України.
Згідно ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до норм ст. ст. 450, 451 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.
Враховучи встановлені у судовому засіданні обставини, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.
Керуючись ст. ст. 10, 24, 28, 68, 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, ст. ст. 449, 450, 451 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні скарги про скасування постанови старшого державного виконавця Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ ОСОБА_3 від 05.04.2018 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 15.03.2019.

Суддя