КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2019 року місто Київ

Справа № 761/15763/15

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Лівінського С.В. (суддя-доповідач),

Суханової Є.М.,

Сержанюка А.С.

розглянувши в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гука Олексія Олеговича на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва, у складі судді Осаулова А.А. від 05 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування", треті особи: публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ПАТ "Укргазвидобування" грошових коштів.

Вимоги обґрунтовані тим, що 29 серпня 2013 року та 30 вересня 2013 року між ПАТ "Укргазвидобування" та ПАТ "Дельта Банк" укладено Договір кредитної лінії №ВКЛ-2022390 та Договір кредитної лінії №ВКЛ-2022390/1, які забезпечено порукою ОСОБА_1 (Договір поруки №П2022390-6 від 28 листопада 2014 року) із встановленням граничного розміру відповідальності поручителя.

У зв`язку із порушенням позичальником кредитних зобов`язань, кредитор задовольнив свої вимоги за рахунок коштів поручителя, у якого виникло право вимоги до позичальника. Відтак позивач просить стягнути грошові кошти з урахуванням вимог ст.625 ЦК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення Печерського районного суду міста Києва у цивільній справі №757/39242/18-ц за позовом акціонерного товариства «Укргазвидобування» до ОСОБА_1 , публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про визнання недійсним договору поруки від 28 листопада 2014 року.

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гука О.О. з вказаним судовим рішенням не погодився та 20 серпня 2019 року подав апеляційну скаргу. Просив скасувати вказану ухвалу районного суду та направити справу на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва. Вважав, що вказана ухвала винесена з порушенням цивільно-процесуального законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу акціонерне товариство «Укргазвидобування» просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, а ухвалу районного суду залишити в силі.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень стосовно справи №761/15763/15-ц та матеріалів справи, 13 жовтня 2015 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва було зупинено провадження по справі до вирішення цивільної справи №761/22001/15-ц за позовом ПАТ «Укргазвидобування» до ОСОБА_1 , ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору поруки від 28 листопада 2014 року недійсним та набранням вказаним рішенням законної сили.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 липня 2018 року відновлено провадження по справі.

17 грудня 2018 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва провадження у справі знову зупинено до набрання законної сили рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/14422/15 за позовом ПАТ "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. до ПАТ "Укргазвидобування" та третіх осіб про стягнення коштів.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року вказану ухвалу скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Між тим, 05 серпня 2019 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва провадження у справі знов зупинено до набрання законної сили рішення Печерського районного суду міста Києва у цивільній справі №757/39242/18-ц за позовом АТ «Укргазвидобування» до ОСОБА_1 , ПАТ «Дельта банк» про визнання недійсним договору поруки.

Зупиняючи провадження у справі, районний суд виходив з того, що від вирішення справи №757/39242/18-ц про визнання недійсним договору поруки від 28 листопада 2014 року залежить вирішення вказаної цивільної справи про стягнення коштів на користь такого поручителя.

Проте, колегія суддів погодитися з такими висновками суду не може, оскільки вони зроблені в результаті неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень стосовно справи № 757/39242/18-ц встановлено:

03 вересня 2018 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва вказану справу було передано за підсудністю в Шевченківський районний суд міста Києва.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 січня 2019 року, скасовано ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2018 року, справу направлено на продовження розгляду до Печерського районного суду міста Києва.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2019 року прийнято дану справу до свого провадження та призначено до розгляду у порядку загального провадження.

Предметом спору в справі 757/39242/18-ц АТ «Укргазвидобування» до ОСОБА_1 , ПАТ «Дельта банк» є визнання недійсним договору поруки від 28 листопада 2014 року № П2022390-6, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

Предметом спору по даній справі є стягнення коштів внаслідок виконання договору поруки.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у ньому, або якщо ці справи є взаємовиключними.

Разом з тим, вирішення питання про визнання недійсними договору поруки, та встановлення при цьому обставин, які є підставою цього позову та заперечень про нього, не впливає на вирішення спору, предметом якого є неналежне виконання умов кредитного договору поручителем.

Отже, суд першої інстанції невірно оцінив зв`язок декількох спорів, та безпідставно зупинив провадження у цій справі до вирішення іншої справи, розгляд якої не впливає на вирішення позову ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів, звертає увагу на те, що справа перебуває в провадженні суду з червня 2015 року, чим порушується розумність строків вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Передбачене частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 вказано, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Ураховуючи викладені обставини, колегія вважає, що районний суд не звернув увагу та не надав належної оцінки наведеним обставинам та дійшов передчасного висновку про зупинення провадження по справі.

Керуючись ч. 6 ст. 259, ст. 268, п. 6) ч. 1 ст. 374, ст. 379, ст. 381- 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гука Олексія Олеговичазадовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року скасувати, та направити справу для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Оскільки розгляд справи проведено без повідомлення (виклику) учасників справи, касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках визначених ст. 389 ЦПК України.

Судді: Лівінський С.В.

Суханова Є.М.

Сержанюк А.С.