Справа № 565/369/19
Провадження № 2/565/300/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Зейкана І.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Бірюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №565/369/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами до ПАТ «КРЕДОБАНК», у якій просив стягнути з відповідача упущену вигоду в сумі 22080,91 грн та моральну шкоду в сумі 75000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до п.22 договору про участь у Фонді фінансування будівництва, у разі коли фактична загальна площа Об?єкта інвестування є меншою за проектну площу об?єкта більш як на 0,5 вимірних одиниць (квадратних метра), що підтверджено даними забудовника про фактичну загальну площу Об?єкта інвестування, Управитель протягом 15 банківських днів повертає Довірителю на підставі його письмової заяви суму коштів, визначену виходячи з кількості вимірних одиниць Об?єкта інвестування, на яку зменшилась загальна площа Об?єкта інвестування, та поточної ціни вимірної одиниці такого об?єкта на день проведення розрахунків. Фактична загальна площа об?єкта інвестування складає 16,9 кв.м., оплачена ним площа об?єкта 17,8 кв.м., різниця між проектною та фактичною загальною площею даного об?єкта складає 0,9 кв.м. Ціна за кв.м. складає 10 200 грн., а отже сума до повернення складає 9180 грн. Проте, кошти банк повернув лише 28 квітня 2017 року. З цих підстав просить вимоги позову задовольнити.

Від відповідача ПАТ «КредоБанк» до суду надійшли заперечення на позов. У запереченнях просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

23 березня 2016 року між ПАТ «КредоБанк», як Управителем, та ОСОБА_1, як Довірителем, укладений договір №40 про участь у фонді фінансування будівництва. Вказує, що на підставі п.7 цього договору позивач для проведення остаточних розрахунків, повинен був звернутись до відділення пр.-т Шевченка, 12/1 ПАТ «Кредобанк» у м.Львові з оригіналом свідоцтва про участь у ФФБ, документом, що посвідчує особу і ІПН кодом. Оскільки оригінал свідоцтва відповідач отримав 28 квітня 2017 року, тому вимоги є безпідставними.

Зазначає, що позивач не надав доказів обставин, якими обґрунтовує позов, у тому числі щодо прострочення відповідачем строку виконання робіт (надання послуг).

Також, вказує, що дії з повернення надлишково сплачених коштів не є предметом договору, укладеного між сторонами.

Позивач ОСОБА_1, представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з?явились, про причини неявки не повідомили. Судова повістка про виклик в судове засідання вручена 05 березня 2019 року представнику ОСОБА_1 ОСОБА_3

Частиною 5 ст.130 ЦПК України передбачено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи.

Пунктом 1 ч.3 ст.223 ЦПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З врахуванням того, що позивач та його представники не повідомили про причини неявки, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності позивача та його представників.

В судове засідання представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з?явився, про причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи подані сторонами, суд встановив наступне.

Із позовної заяви ОСОБА_1 та відзиву на позовну заяву ПАТ «КРЕДОБАНК» встановлено те, що 23 березня 2016 року між відповідачем ПАТ «КРЕДОБАНК», як управителем, та позивачем ОСОБА_1, як довірителем, укладений договір №40 про участь у фонді фінансування будівництва (далі - ФФБ).

Відповідно до п.22 вказаного договору, у разі коли фактична загальна площа Об?єкта інвестування є меншою за проектну площу об?єкта більш як на 0,5 вимірних одиниць (квадратних метра), що підтверджено даними забудовника про фактичну загальну площу Об?єкта інвестування, Управитель протягом 15 банківських днів повертає Довірителю на підставі його письмової заяви суму коштів, визначену виходячи з кількості вимірних одиниць Об?єкта інвестування, на яку зменшилась загальна площа Об?єкта інвестування, та поточної ціни вимірної одиниці такого об?єкта на день проведення розрахунків.

Сума, яка підлягала поверненню та повернена позивачу, як різниця вартості між проектною та фактичною загальною площею об?єкта інвестування, становить 9 180 грн.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує на те, що відповідно до декларації про готовність обєкта до експлуатації, багатоквартирний будинок з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та автостоянками на вул. Голубовича, 37 у м. Львові, збудований 21.04.2016 року. Також зазначає, що вказаний обєкт фактично збудований у червні 2017 року, і таким чином доводить, що про строчка повернення йому коштів становить 373 дня, з 21.04.2016 року до 28.04.2017 року.

Посилаючись на ст. 536 ЦК України, яка передбачає обовязок боржника сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами, просить стягнути з відповідача упущену вигоду у сумі 22 080,91 грн. та, застосовуючи ст. 23 ЦК України, позивач просить стягнути на його користь 75 000 грн. моральної шкоди

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 22 ЦК України, під упущеною вигодою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Таким чином, для стягнення збитків у виді упущеної вигоди необхідно довести, що цей прибуток був би отриманий, за умови якби права позивача не були б порушені.

З правового аналізу ст.. 536 ЦК України щодо обовязку боржника сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами та п.2 ч.2 ст. 22 ЦК України, яким визначено поняття упущеної вигоди, випливає, що це два різні види юридичної відповідальності, які настають у разі порушення прав особи. таким чином вимога позивача про стягнення 22 080,91 грн. як упущеної вигоди з посиланням на ст. 536 ЦК України є безпідставною.

Крім того, позивач не подав до суду жодного доказу на підтвердження своїх вимог, у тому числі щодо обставин можливості отримання ним прибутку, якби права його не були порушені.

У постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс12 зроблено висновок, що відповідно до статті 611 ЦК України відшкодування моральної шкоди в разі невиконання зобов'язання допускається, якщо такі наслідки передбачені законом або договором.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2019 року в справі № 640/5098/14-ц (провадження № 61-18978св18) зроблено висновок, що «наслідки порушення позичальником зобов'язання встановлені статтею 1050 ЦК України, якою не передбачено відшкодування моральної шкоди. Укладений між сторонами у справі договір позики не містить такого виду цивільної відповідальності».

Зважаючи на те, що до суду не подано позивачем договору № 40 від 23 березня 2016 року про участь у фонді фінансування будівництва, який би передбачав відшкодування моральної шкоди за порушення умов його виконання, не подано доказів заподіяння моральної шкоди, у чому саме вона виразилась та обгрнутування її розміру, а тому у суду відсутні підстави задоволення вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

Крім того, суд звертає увагу на те, що обовязок подачі доказів покладається на позивача ч.2 ст. 83 ЦПК України, разом з поданням позовної заяви, а на відповідача ч.3 ст. 83 ЦПК України, разом з поданням відзиву.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ч.3-4 ст. 12 ЦПК України, випливає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на те, що позивачем не подано до суду жодного на підтвердження обставин, на які він посилався у позовній заяві, а також у звязку з відсутністю правових підстав задоволення позову, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні у повному обсязі вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Кредобанк» про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 22, 23, 536 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди у зв?язку з безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 19.03.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Представник позивача: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2.

Представник позивача: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», місце знаходження: вул. Сахарова, 78, м.Львів, .

Головуючий суддя І.Зейкан