Справа № 129/3316/18
Провадження по справі № 2/129/346/2019
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" лютого 2019 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відсутність сторін в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

Встановив:

14.12.2018 р. позивач звернулась з цим позовом до суду, посилаючись на те, що відповідач не виконує добровільно обов`язки надавати кошти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона самостійно утримувати малолітню дочку не має можливості, відповідач добровільно свій обов`язок по утриманню свого малолітньої дочки не виконує, хоча має таку можливість, а тому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання їх малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.12.2018 року і до повноліття дитини.

Позивач в судове засідання не з`явилась, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.18).

Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.19-21).

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом.
З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань.
Доведено, що ОСОБА_2 є рідним батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але добровільно законного обов`язку по утриманню своєї малолітньої дочки не виконує, хоча має таку можливість, а тому зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.12.2018 року і до повноліття дитини, висновки суду підтверджуються такими доказами: свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.09.2006 р., свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.01.2016 р., довідкою виконавчого комітету Гайсинської міської ради Гайсинського району Віницької області № 6669 від 07.11.2018 р., довідкою військової частини НОМЕР_3 № 3344 від 07.12.2018 р., посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_4 від 26.01.2015 р. (а.с.6-9).
Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182 ч. 2, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушує її права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь ОСОБА_1 для утримання малолітньої дочки, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_4 від 26.01.2015 р., то він на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється, а тому на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 9, 12, 13, 81, 89, 211, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 СК України,

Вирішив:

Позовні вимоги задовільнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ), жительки АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.12.2018 року і до повноліття дитини.
Судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп. компенсувати за рахунок держави.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: