КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/3551/2019 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2019 рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Журби С.О.,Приходька К.П.

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 30 листопада 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві - ЗадорожньоїТетяни Андріївни, заінтересована особа ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даною скаргою, мотивуючи її тим, що 08 листопада 2016 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконання виконавчого провадження № 52832789 з примусового виконання виконавчого листа № 760/8076/15-ц, виданого 28 жовтня 2016 року Солом'янським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 квітня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

11 листопада 2016 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

27 липня 2018 року головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Задорожньою Т.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 50 % від доходів боржника до погашення заборгованості в розмірі 909 223 гривні 18 копійок.

Скаржник зазначає, що державний виконавець самостійно визначив заборгованість по аліментах за наявності нерозглянутого судового спору щодо розміру заборгованостіОСОБА_2 У зв'язку з чим просила визнати незаконними дії головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ЗадорожньоїТ.А. у виконавчому провадженні № 52832789 щодо стягнення з неї заборгованості по сплаті аліментів у сумі 909 223 гривні 18 копійок; визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Голосіївськогорайонного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Задорожньої Т.А. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 липня 2018 року у виконавчому провадженні № 52832789.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 30 листопада 2018 рокув задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального права та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги, суд першої інстанції не врахував, що у зв'язку з існуванням спору щодо розміру аліментів, який розглядається судом за скаргою ОСОБА_2, в силу імперативної вказівки ст. 195 СК України, розмір заборгованості повинен був визначати саме суд, а не державний виконавець. Таким чином, за умови існування спору про розмір аліментів, постанова державного виконавця про звернення стягнення заборгованості по аліментах у визначеному виконавцем розмірі є такою, що постановлена з перевищенням повноважень.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін як законну та обґрунтовану.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату винесення головним державним виконавцем постанови від 27 липня 2018 року розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 04 липня 2018 року незаконним не визнаний, тому дії державного виконавця відповідали вимогам закону.

Колегія суддів апеляційного суду не може в повній мірі погодитись з такими висновками, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08 листопада 2016 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконання виконавчого провадження № 52832789 з примусового виконання виконавчого листа № 760/8076/15-ц, виданого 28 жовтня 2016 року Солом'янським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 квітня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

11 листопада 2016 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. КиївГоловного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Виконавчий лист було направлено на виконання за місцем роботи боржника до ПП «Цивільний захист» для проведення утримань із заробітної плати.

11 липня 2018 року ОСОБА_2. отримала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 04 липня 2018 року (а.с. 4-5).

27 липня 2018 року головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. КиївГоловного територіального управління юстиції у м. Києві Задорожньою Т.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 50 % від доходів боржника до погашення заборгованості в розмірі 909 223 гривні 18 копійок (а.с. 3).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення); виконання рішень, як передбачає ст.2 згаданого Закону, покладено на державну виконавчу службу.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України, відповідно до ст. 195 якого передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_2, як на підставу для задоволення скарги, посилалась на те, що саме по собі існування спору щодо розміру аліментів, який розглядається в судовому порядку, позбавляє державного виконавця права самостійно визначати таку заборгованість.

Колегія суддів апеляційного суду з такими доводами погоджується, оскільки вони ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

В той же час, слід зазначити, що предметом скарги ОСОБА_6 є оцінка законності дій державного виконавця щодо вчинення виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Неправомірні дії - дії, що порушують вимоги закону або інших нормативних актів, здійснюються всупереч праву. Вони являють собою заборонені нормами права форми поведінки суб'єктів права та порушують приписи юридичних норм. Отже, суть протиправності зводиться до об'єктивного порушення закону.

Згідно положень ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов'язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

З матеріалів справи вбачається, що 17 липня 2018 року ОСОБА_2. подала до суду скаргу на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ЗадорожньоїТ.А. та просила визнати незаконним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 04 липня 2018 року (а.с. 6-8).

З матеріалів справи вбачається, що провадження по справі за вищевказаною скаргою ОСОБА_2 відкрито Солом'янським районним судом м. Києва 30 липня 2018 року. (а.с. 9)

В той же час, оскаржувана в даній справі постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесена головним державним виконавцем Задорожньою Т.А. 27 липня 2018 року.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів, підтверджуючих, що головному державному виконавцю Задорожній Т.А. було відомо про існування спору щодо розміру заборгованості по сплаті аліментів до 27.07.2018 року, доводи щодо наявності порушень чинного законодавства в її діях не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не можуть бути підставою для задоволення скарги.

При цьому, дійшовши висновку про необґрунтованість доводів скарги, колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновку суду першої інстанції встановленим обставинам.

На думку колегії суддів, вирішуючи питання щодо правомірності дій головного державного виконавця, суд першої інстанції не перевірив належним чином доводів скарги та дійшов неправильного висновку про те, що підставою для відмови в її задоволенні є невизнання в судовому порядку незаконним розрахунку заборгованості, здійсненого суб'єктом оскарження.

Відповідно до положень . 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, крім іншого, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про можливість зміни ухвали Солом'янського районного суду міста Києва від 30 листопада 2018 року в частині мотивування підстав для відмови в задоволенні скарги, зазначивши, що такою підставою є відсутність в діях головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ЗадорожньоїТ.А. порушень вимог чинного законодавства при вирішенні питання про стягнення заборгованості по аліментам та винесенні оскаржуваної постанови, оскільки остання не знала та не могла знати на час вчинення таких дій про існування спору щодо розміру заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 30 листопада 2018 року змінити в частині мотивів відмови в задоволенні скарги ОСОБА_2.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 21 березня 2019 року.

Суддя-доповідач Д.О.Таргоній

Судді: С.О.Журба

К.П.Приходько