Справа № 390/18/19
Провадження № 2/390/205/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2019 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Терещенко Д.В.,

при секретарі Бреус І.П.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (27643, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Карлівка, пров.Миру, 4) до ОСОБА_2 (27643, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Карлівка, пров. Миру, 4), ОСОБА_3 (25006, АДРЕСА_1) та ОСОБА_4 (27643, Кіровоградська область, Кропивницький район, с.Карлівка, пров.Миру, 4) про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під № 4, по пров. Миру, в с.Карлівка Кіровоградського району та області, в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 13 січня 2018 року.

Позивач в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з»явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечували проти задоволення позову.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України при визнанні позову відповідачем ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.206 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_5, на підставі свідоцтва на право власності на будівлю, виданого 10 грудня 1988 року, належав на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під № 4 по провулку Миру в селі Крупське Кіровоградського району Кіровоградської області, зареєстрованого в Кіровоградському обласному об»єднаному бюро технічної інвентаризації 10.12.1988 року реєстрова книга № 1, запис № 95 ( а.с.7, 8).

13 січня 2018 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1- ОЛ № 263132( а.с.4).

Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під № 4 по провулку Миру в с.Крупське Кіровоградського району та області, який належить майну колгоспного двору головою якого являється ОСОБА_5

Згідно архівної довідки ОКП «КООБТІ» № 50111 від 16.10.2018 року адреса: Кіровоградська область, Кіровоградський район с.Крупське, пров. Миру, 4 відповідає адресі: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.Карлівка, пров. Миру, 4 (а.с.7).

Позивач, який, відповідно до ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом (а.с.9 свідоцтво про народження), після смерті матері ОСОБА_5 прийняв спадщину за законом, шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса, на підставі якої 07.05.2018 року заведена спадкова справа № 22/2018, що підтверджується інформацією приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу від 29.01.2019 року № 12/01-16.

З наданої інформації також вбачається, що крім позивача, є спадкоємці за законом та заповітом: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які 07.05.2018 року подали заяви нотаріусу про відмову від прийняття спадщини за заповітом, посвідченого секретарем Крупської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 27 жовтня 2003 року за р. № 157 та за законом. Інші заяви про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини по даній спадковій справі до нотаріуса, не надходили.

Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини на вищевказаний спадковий будинок, але нотаріусом відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на даний житловий будинок (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу ОСОБА_8 № 210/02-31 від 19.11.2018 року а.с.5-6), у зв»язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок, а саме: нотаріус не може оформити спадкові права, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок не оформлене відповідно до чинного законодавства України, у звязку з припиненням існування колгоспного двору.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім того, ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Отже, враховуючи, що спадкоємці за заповітом відмовились від прийняття спадщини за заповітом, спадкування в даному випадку відбувається за законом, а, враховуючи їх відмову від спадщини також і за законом, позивач є єдиним спадкомцем першої черги за законом, що прийняв спадщину в установлений законом строк.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 цього ж Кодексу власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 120, 123 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно з підпунктом «а» пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 23 грудня 1995 року «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

Відповідно довідки від 04.12.2018 року за вих. № 636, виданої Соколівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області встановлено, що згідно записів погосподарської книги № 3 за 1991-1995 роки, особового рахунку № 109, суспільна группа господарства колгоспна, житловий будинок № 4 по пров. Миру в с. Карлівка (Крупське) дійсно належав ОСОБА_5 Станом на 15.04.1991 року у вищезазначеному будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_5 голова господарства, члени господарства: ОСОБА_1- син, ОСОБА_2 - невістка, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - онуки (а.с.4 зворотня сторона).

Відповідно до абзацу 2 підпункту «г» цього ж пункту постанови Пленуму на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

На підставі Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.ст. 120 127 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) були виключені у зв'язку з прийняттям Закону України "Про власність". Отже, в даному випадку після зміни законодавства, майно та всі правовстановлюючі документи колгоспних дворів мали бути приведені у відповідність із законодавством, але цього не було виконано, тому свідоцтво про право власності, на підставі якого колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5, належить будинок розташований по пров. Миру, 4 в селі Карлівка (Крупське) Кіровоградського району Кіровоградської області, не відповідає чинному законодавству.

Таким чином, суд приходить до висновку, що колишні члени колгоспного двору - позивач та відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які в письмовій заяві не заперечували щодо задоволення позову, не скористались своїм правом на виділ частки з майна колишнього колгоспного двору, а тому спадкування житлового будинку має відбутись на загальних підставах, тобто будинок має успадкувати позивач, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, що прийняв спадщину належним чином.

Згідно звіту про оцінку нерухомого майна, вартість спадкового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 39 900 грн. (а.с.11).

Отже, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи позицію позивача, судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 328, 380, 386, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1269, 1296-1298 ЦК України та, керуючись ст.ст.76-80, 197-198, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок (загальна площа - 48,90 кв.м, житлова - 26,20 кв.м) з господарськими будівлями та спорудами під № 4 по провулку Миру, в селі Карлівка (Крупське) Кіровоградського району Кіровоградської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 13 січня 2018 року.

Судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Суддя: