Справа № 539/2519/19
Провадження № 2/539/961/2019
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2019 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді Іващенка Ю.А.,
при секретарі судового засідання Мирній Т.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Лубенської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за щаповітом.
У позові вказала, що з 06.02 1980 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За свого життя ОСОБА_2 склав заповіт, за яким все своє майно, яке на момент його смерті буде йому належати, в чому воно б не було та з чого б не складалося, заповів своїй дружині ОСОБА_1 .
У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори за місцем останнього проживання чоловіка в Російській Федерації з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом міста Санкт-Петербург ОСОБА_3 була заведена спадкова справа №429/2017.
До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , зокрема, входить будинок АДРЕСА_1 України.
У червні 2019 року її представник звернувся до Другої лубенської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 .
Оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачені, вона не змогла надати їх нотаріусу. Через вказане існує необхідність встановлення власника спадкового майна.
Постановою державного нотаріуса від 12.06.2019 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу на будинок.
Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті свого чоловіка. Вказане підтверджується довідкою про коло спадкоємців №1729 від 04.07.2018 воку, яка була долучена до матеріалів спадкової справи, заведеної Другою лубенською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 .
Враховуючи вищевикладене, позивач прохає суд, визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 , що належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_4 не з`явилися, представник позивача звернувся до суду з заявою, прохаючи розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити.
Представник відповідача Лубенської міської ради Полтавської області Євтушевський М.О. в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву в якій прохав справу розглянути без його участі, проти позову не заперечує.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Судом встановлено, що з 06.02 1980 року позивач перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про смерть (а.с.8,9).
За свого життя ОСОБА_2 склав заповіт, за яким все своє майно, яке на момент його смерті буде йому належати, в чому воно б не було та з чого б не складалося, заповів своїй дружині ОСОБА_1 (а.с.10).
Позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори за місцем останнього проживання чоловіка в Російській Федерації з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом міста Санкт-Петербург ОСОБА_3 була заведена спадкова справа №429/2017.
До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , зокрема, входить будинок АДРЕСА_1 України.
У червні 2019 року представник ОСОБА_1 звернувся до Другої лубенської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 .
Оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачені, позивач не змогла надати їх нотаріусу.
Постановою державного нотаріуса від 12.06.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу на будинок (а.с.18).
Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті свого чоловіка. Вказане підтверджується довідкою про коло спадкоємців №1729 від 04.07.2018 року, яка була долучена до матеріалів спадкової справи, заведеної Другою лубенською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 .
Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Частина 1 статті 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Те, що будинок із господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 належав ОСОБА_2 підтверджується інформацією, наданою КП «Лубенське МБТІ» за №28-2 від 09.07.2019 року, з якої вбачається, що станом на 29.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Другої лубенської держнотконтори Ковальчук А.Г. від 21.08.1995 року. Зареєстровано в реєстрі №2-1866 (а.с.39, 59).
Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлого ОСОБА_2 , суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, ст.ст. 2-13, 247, 264, 265 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2019 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Ю.А.Іващенко