Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2019 Справа №607/22774/18

11 березня 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Стус К.І.

- сторони в судове засідання не з'явились

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжу навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на сина ОСОБА_4 у розмірі 3000 грн. та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, яка продовжує навчання в розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до закінчення дитиною навчання.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5, які проживають разом із нею. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2013 року, яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача аліменти на сина ОСОБА_4 та дочку ОСОБА_5 в розмірі по 350 грн. щомісячно, починаючи з 31 липня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час визначений судом розмір аліментів 350 грн. не є достатнім для розвитку та утримання сина ОСОБА_4. Син підріс, збільшились його потреби та витрати. Крім того, визначений розмір аліментів є меншим встановленого законом мінімального розміру аліментів.

Дочка ОСОБА_5 досягла повноліття, однак продовжує навчатись на денній, контрактній формі навчання в Національному університеті «Острозька академія». Відповідач знаходиться у працездатному віці, має можливість надавати матеріальну допомогу, однак в добровільному порядку допомоги не надає. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити.

10 грудня 2018 року відповідач подав відзив на позов. Вказав, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів його матеріальне становище погіршилось. Він проживає в будинку своїх батьків, не працює, доходів не утримує, здійснює догляд за батьком - інвалідом. Також, на його утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

18 грудня 2018 року позивачка подала відповідь на відзив. Вказала, що відповідач працює та отримує доходи. Відтак, беручи до уваги те, що заявлений нею розмір аліментів на даний час є незначним та необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дітей, просить задовольнити позов у повному обсязі.

У судове засідання позивач не з'явилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо подала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Позивачка була присутня в попередньому судовому засіданні, позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений.

Відповідач був присутній в попередньому судовому засіданні, проти позову заперечив.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи без її участі не подавала.

Судом встановлено, що 02 березня 2000 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_7, якій після одруження присвоєно прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 02 березня 2000 року, виданим виконкомом Назавизівської сільської ради Назавизівського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №6.

Від даного шлюбу у сторін народились: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження від 06 жовтня 2000 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, про що зроблено актовий запис за №1576 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 02 червня 2005 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №1048.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 липня 2008 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2013 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 та дочку ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з відповідача аліменти на сина ОСОБА_4 та дочку ОСОБА_5 у розмірі по 350 грн. щомісячно, починаючи з 31 липня 2013 року і досягнення ними повноліття.

Син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5 проживають та зареєстровані разом з матір'ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою за №758 від 30 жовтня 2018 року, виданою ПП «Сонячне».

Син ОСОБА_4 є неповнолітнім.

ОСОБА_3 є повнолітньою, однак продовжує навчатись.

30.08.2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_3 та Національний університет «Острозька академія» уклали договір про надання освітніх послуг, згідно умов якого Університет взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів ОСОБА_1 здійснити надання ОСОБА_3 освітньої послуги на денній формі навчання у період з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, загальною вартістю навчання 51 600 грн., по 12 900 грн. в рік.

Згідно довідок виданих Національним університетом «Острозька академія» за №18/265 від 20 вересня 2018 року та №18/317 від 22 листопада 2018 року встановлено, що ОСОБА_3 є студенткою вищевказаного Університету і навчається на 1 курсі спеціальності «Культорологія» денної, контрактної форми навчання на гуманітарному факультеті, з терміном навчання з 01.09.2018 року до 30.06.2022 року.

Самостійно заробляти на життя у зв'язку з навчанням на денній формі дочка ОСОБА_5 не має можливості.

Як вбачається з довідки за №115 від 01 листопада 2018 року, виданої Тернопільським обласним клінічним онкологічним диспансером, ОСОБА_1 працює на посаді медичної сестри та її дохід за період з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року становить 26 520,71 грн.

15 листопада 2013 року ОСОБА_2 уклав шлюб із ОСОБА_8, якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 15 листопада 2013 року, виданим виконкомом Гвіздської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис за №20.

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 року у них народився син ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 28 травня 2014 року, виданим виконкомом Гвіздської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис за №34.

Згідно інформації наданої Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області за №928/9/09-19-08-01-19 від 26.02.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 не перебуває на обліку у територіальних органах ДФС в Івано-Франківської області як фізична особа-підприємець, його дружина ОСОБА_10 перебуває на обліку у ГУ ДФС в Івано-Франківській області, Надвірняському управлінні, Надвірнянській ДПІ як фізична особа -підприємець.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст.141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В силу вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень викладених у п.п.17,23постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Пред'являючи даний позов, позивач посилається на те, що змінилось її матеріальне становище, оскільки змінився рівень життя у державі, син підріс та збільшились його потреби, витрати на його утримання, відтак, визначений розмір аліментів не забезпечує нормального рівня розвитку дитини.

Крім того, визначений розмір аліментів є менший встановленого законом мінімального гарантованого розміру аліментів.

Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень.

Відтак, з врахуванням положень ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 1013,50 грн.

Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на даний час змінилось матеріальне становище дитини, останній підріс та збільшились його потреби, витрати.

Судом встановлено, що відповідач є особою молодого віку, працездатний, стан здоров'я задовільний, а тому не позбавлений можливості працювати та виконувати свій батьківський обов'язок по утриманню дитини.

Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги наявність у відповідача інших утриманців, крім сина ОСОБА_4, беручи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, те, що стягнутий розмір аліментів є менший гарантованого розміру аліментів, суд приходить до переконання, що потрібно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та визначити їх в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, вік та потреби дитини, для забезпечення її гармонійного розвитку.

Щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, яка продовжує навчатись, слід зазначити наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до положень ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до роз'яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дочка ОСОБА_5 є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Національному університеті «Острозька академія» на денній, контрактній формі навчання. Самостійно заробляти на життя не має можливості, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Вартість навчання в рік становить 12900 грн., при цьому донька регулярно несе витрати на проїзд до місця навчання, за проживання в іншому місті тощо.

Відповідач є працездатною особою молодого віку, стан здоров'я задовільний.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дочці ОСОБА_5 у зв'язку з продовженням навчання та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки ОСОБА_5 слід визначити у розмірі 1500 грн. починаючи стягувати з дня пред'явлення позову 07 листопада 2018 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

При цьому, при визначенні розміру аліментів, судом також враховується віддаленість місця навчання від місця проживання, вартість проїзду до місця навчання, вартість проживання у іншому місці, вартість підручників, харчування, навчання тощо.

Доводи відповідача про важке матеріальне становище, суд не приймає до уваги, оскільки відповідач є працездатною особою, молодого віку і не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти на утримання сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_5, виконуючи свій обов'язок як батька, встановлений законом.

Безпідставними є доводи відповідача про те, що він не працює, доходів не отримує, оскільки вказані обставини не звільняють відповідача від обов'язку утримувати неповнолітнього сина.

Суд не приймає до уваги акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї наданого Назавизівською сільською радою про те, що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2, не працює та доглядає за батьком пенсіонером-інвалідом, оскільки не спростовує вищенаведені обставини справи та не є належним доказом у даній справі.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що ОСОБА_2 отримує доходи на підставі яких спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 3000 грн. щомісячно, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про такі доходи відповідача.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180, 183, 198-201 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжу навчання задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, стягнутих із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2013 року.

Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) аліменти на утримання сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 василівни, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 07 листопада 2018 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду про стягнення аліментів на дочку ОСОБА_5 у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2.

Третя особа: ОСОБА_3, АДРЕСА_3.

Повний рішення складено 19 березня 2019 року.

ГоловуючаІ. М. Черніцька