Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4134/15-ц Головуючий у 1-й інст. Зайцев А. В.
Категорія 27 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Галацевич О.М.

Борисюка Р.М.

при секретарі Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №274/4134/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСоцбанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 квітня 2016 року,ухвалене під головуванням судді Зайцева А.В. у м. Бердичів,

встановив:

28 серпня 2015 року ПАТ "УкрСоцбанк" звернулось до суду з позовом про звернення сягнення на предмет іпотеки - належні боржнику за кредитним договором від 30.08.2007 року ОСОБА_2 - житлове приміщення та нежитлову будівлю-магазин промислових та продовольчих товарів за адресою АДРЕСА_1. В обгрунтування позову зазначив, що строк кредитного договору закінчився 29.08.2012 року відповідач кошти у повному обсязі не повернув, має заборгованість 2070000грн.

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 квітня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову в позові. Апелянт вказує на те, що є дружиною ОСОБА_2, предмет іпотеки є спільною власністю подружжя, проте вона не була залучена до участі у справі і не могла заявити про застосування позовної давності. Крім того посилається на те, що заборгованість за кредитним договором підтверджена не належним доказом - рішенням третейського суду.

У відзиві Акціонерне товариство «УкрСоцбанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначає, що ОСОБА_3 надала згоду на укладення договорів іпотеки від 30.08.2007 року.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 30.08.2007 року між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" правонаступником якого є ПАТ „Укрсоцбанк, та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №286/25-480, відповідно до умов якого АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" надав відповідачу кредит у розмірі 100000.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.50 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 29.08.2012 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком і відповідачем 30.08.2007 року укладено договір іпотеки №1. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку житлові приміщення загальною площею 145,9 кв.м, що знаходиться на 2-му поверсі, за адресою АДРЕСА_1, а також договір іпотеки №2, згідно якого відповідач надав в іпотеку нежитлову будівлю, магазин промислових та продовольчих товарів загальною площею 144,6 кв.м, що знаходиться на 1-му поверсі, за адресою АДРЕСА_1.

Апелянт з 1973 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, якому на праві приватної вланості належать житлові приміщення загальною площею 145,9 кв.м та нежитлова будівля, магазин промислових та продовольчих товарів загальною площею 144,6 кв.м за адресою АДРЕСА_1. Підставою набуття права власності є рішення виконкому Житомирської міської ради № 689 від 22.11.2007 року та №221 від 06.04.2007 року. Під час укладення договорів іпотеки від 30.08.2007 року як дружина ОСОБА_2 надавала нотаріальну згоду на заставу спільного майна.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Майно, набуте на підставі рішення органу місцевого самоврядування не входить до визначеного ст.57 СК України переліку майна, яке є особистою приватною власністю чоловіка або дружини.

Отже, предмети іпотеки, на які суд звернув стягнення, є об'єктами спільної сумісної власності подружжя.

Звернувши стягнення на нерухоме майно без залучення до участі у справі співвласниці майна ОСОБА_3, суд першої інстанції вирішив питання про її майнові права.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

За таких обставин рішення належить скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 квітня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: