ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1601/19 Справа № 207/2952/17 Суддя у 1-й інстанції - Тюлюнова В.Г. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 грудня 2017 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16 грудня 2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 3 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань станом на 31 серпня 2017 року виникла заборгованість 60 927,05 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 2 246,89 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом 50 949,69 грн, заборгованості за пенею та комісією - 4 349,18 грн, а також штрафів: 500 грн - фіксована частина, 2 877.29 грн - процентна складова.

На підставі вищезазначеного, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 грудня 2010 року у розмірі 60 927,05 грн та судові витрати у вигляді судового збору 1 600 грн.

Заочним рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 16 грудня 2010 рокуу розмірі 60 923, 05 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 2 246,89 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 50 949,69 грн, заборгованості за пенею - 4 349,18 гривень, а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, штрафів 500 гривень - фіксована частина, 2 877,29 грн - відсоткова складова.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив позовні вимоги, за відсутності належних та допустимих доказів, що анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанк є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці умови мала на увазі відповідач, належного розрахунку заборгованості.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач грошові кошти за кредитним договором отримала, але зобов'язання належним чином не виконує.

Проте колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке:

Судом встановлено, що 16 грудня 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н на підставі Анкети-заяви останньої (а.с. 7), згідно з умовами якого вона отримала від позивача кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Звертаючись із вищезазначеним позовом до суду, позивач зазначав, що вищевказаний кредитний договір б/н від 16 грудня 2010року складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг та самих Умов і правил надання банківських послуг.

На підставі вказаних Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг та самих Умов і правил надання банківських послуг, позивач нарахував відповідачу заборгованість станом на 31.08.2017 рокув розмірі: 60 923, 05 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 2 246,89 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 50 949,69 грн, заборгованості за пенею - 4 349,18 гривень, а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, штрафів 500 гривень - фіксована частина, 2 877,29 грн - відсоткова складова.

У даній же справі, Умови та правила надання банківських послуг, якими передбачені проценти за користування кредитом та встановлена відповідальність позичальника у разі невиконання/неналежного виконання своїх зобов'язань, не містять підпису відповідача. При цьому, позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи Договір, а також те, що Умови містили такі штрафні санкції в момент підписання Договору Позичальником, або в подальшому такі Умови не змінювались.

Анкета-заява від 16 грудня 2010 року про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг домовленості сторін щодо процентів та штрафних санкцій не має.

У зв'язку із цим такі Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 16 грудня 2010 року.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абзац перший частини першої статті 207 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (абзац перший частини другої статті 207 ЦК України).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом банк зазначив, що на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», яка підписана сторонами, й Умов та правил надання банківських послуг, які погоджені з відповідачем, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, яку (картку) відповідач отримав та використав кредитні кошти у власних цілях.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Слід зазначити, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить жодного посилання на Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, що затверджені наказом 06 березня 2010 року № СП-2010-255, а загальне зазначення у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть свідчити про той факт, що саме ці Умови та Правила надавались відповідачу, що саме ці Умови та Правила мала на увазі відповідач підписуючи анкету-заяву, оскільки не надано позивачем підписані Умови та Правила.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року №6-2320цс16, відповідно до якого суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов'язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту.

Разом з цим, відповідач не заперечувала той факт, що отримала від позивача кредитну картку та проводила з її застосуванням певні операції, але рух коштів на картковому рахунку не може бути належним підтвердженням обізнаності відповідача з конкретними «Умовами та Правилами надання банківських послуг у «ПриватБанку», на які посилається позивач як на умови кредитного договору, факту згоди відповідача на них.

Доводи відповідача про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення основної суми заборгованості в зв'язку зі спливом терміну дії картки не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно довідки позивача від 28.08.2018 року, відповідач згідно кредитного договору б/н від 16.12.2010 року отримала картки № 808452, № 683505, остання з яких має термін дії до останнього дня місяця 06.2018 року (а.с.85).

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції, керуючись ст.ст.526, 530, 1049, 1054 ЦК України, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 16 грудня 2010 року у розмірі 2 246,89 грн, яка складається з основної заборгованості за кредитом (тіло кредиту), а в іншій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки останні не знайшли свого підтвердження за розглядом справи.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН:НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором б/н від 16 грудня 2010 року у розмірі 2 246 (дві тисячі двісті сорок шість) грн 89 коп., яка складається з основної заборгованості за кредитом (тіло кредиту), та судові витрати в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (ІПН:НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 057 (одна тисяча п'ятдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова