ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року

м. Харків

справа № 629/2745/18

провадження № 22-ц/818/2628/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: заступник начальника Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області Гавриленко І.М.,

розглядаючи в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області Гавриленка І.М. про зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 березня 2019 року, ухвалене суддею Каращук Т.О., -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до заступника начальника Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області Гавриленка І.М. в якому просив винести окрему ухвалу про здійснення дій, які перешкоджають виконанню судового рішення та зобов'язати Пенсійний фонд виконувати рішення від 19 липня 2017 року в повному об'ємі.

10 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з уточненим позовом до заступника начальника Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області Гавриленка І.М. , в якому просить встановити факт підробки документів посадовою особою заступником начальника управління Гавриленка І.М. , постановити окрему ухвалу про виготовлення і надання посадовою особою пенсійних документів, в яких надано завідомо неправдиві відомості, що підпадає під дію ст.366 КК України, зобов'язати Пенсійний фонд нарахувати пенсію відповідно до законодавства, зобов'язати заступника начальника управління відшкодувати йому моральну шкоду у сумі 100 000 грн. та судові витрати, при перерахунку пенсії згідно судового рішення враховувати офіційний індекс інфляції, згідно інформації державної служби статистики.

18 грудня 2018 року представником Пенсійного фонду України подано відзив, в якому відповідач зазначив, що рішення управлінням виконувалося, а також постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.07.2018 року не зобов'язано відповідача нараховувати пенсію ОСОБА_1 в розмірах, що визначені висновком експерта, а лише зобов'язано врахувати вимоги Указу Президента України від 07.11.1992 року №549/92 та застосувати курс рубля при перерахунку пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати з 01.11.1992 року, що і було виконано управлінням. Представник також зауважив, що під час розгляду справи 629/4236/15-а ОСОБА_1 заявлялась вимога щодо притягнення до відповідальності заступника начальника управління Гавриленка І.М. , однак у її задоволенні було відмовлено.

04 січня 2019 року ОСОБА_1 надав відповідь на відзив, в якому вказав, що перерахунок курсу рубля в гривні, що здійснив Пенсійний фонд відрізняється від перерахунку експертної установи в 1000 разів. Відносно зазначеного відповідачем факту відмови у притягненні до відповідальності, позивач вказав, що йому відмовлено через те, що в межах адміністративного судочинства не можливо притягнути заступника начальника УПФУ Гавриленка І.М. до відповідальності за ст.212-3 КУпАП. Також, ОСОБА_1 зазначив, що всі відомості надані управлінням є завідомо неправдивими, а тому необхідно винести окрему ухвалу про порушення Пенсійним фондом законодавства, постановити окрему ухвалу про складання і надання офіційних документів заступником начальника управління Гавриленко І.М . в яких надані завідомо неправдиві відомості, що підпадає під ст.366 КК України.

08 січня 2019 року позивачем надано заяву про збільшення позовних вимог, в якій ним доповнено такі вимоги, а саме: постановити окрему ухвалу про складання та надання заступником начальника управління Гавриленко І.М . завідомо недостовірної інформації, ухвалу направити до Лозівської місцевої прокуратури, зобов'язати Пенсійний фонд нараховувати доплату пенсії на підставі офіційних документів про заробітну плату за період роботи в Російській Федерації, які зараховано до страхового стажу з 27.12.2009 року.

17 січня 2019 року позивачем надано ще одну заяву про збільшення позовних вимог, а саме просив постановити окрему ухвалу про службову підробку документів заступника начальника управління Гавриленко І.М. , здійснити перерахунок пенсії з 27.12.2009 року з врахуванням всіх довідок про заробітну плату за період роботи в Російській Федерації з 27.12.2009 року, розмір пенсії, який недонараховано і не виплачено за період з 27.12.2009 року сплатити з урахуванням індексу інфляції, згідно відомостей Державної служби статистики на день виплати заборгованості, що станом на 01.01.2019 року становить 340 %.

Справа розглядалася в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 березня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилається на ті ж самі обставини, що викладені у позовній заяві.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 травня 2019 року розгляд справи був призначений в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з тих обставин, що Пенсійний фонд України діяв в межах своїх повноважень та згідно норм законодавства, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів повністю погодитись з таким висновком суду не може, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 липня 2017 року у справі №629/4236/15-а визнано неправомірними дії Лозівського об'єднаного УПФУ Харківської області при нарахуванні пенсійних виплат ОСОБА_1

Зобов'язано Лозівське об'єднане УПФУ Харківської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з врахування курсу рубля з 01 листопада 1992 року.

Стягнуто з Лозівського об'єднаного УПФУ Харківської області на користь ОСОБА_1 недораховану та невиплачену пенсію за період з 27 грудня 2009 року по 31 серпня 2016 року в розмірі 10646,41грн.

Стягнуто з Лозівського об'єднаного УПФУ Харківської області на користь ОСОБА_1 вартість проведеної судово-економічної експертизи в сумі 8701,56грн.

Стягнуто з Державного бюджету України в особі Лозівського управління Державної казначейської служби Харківської області на користь ОСОБА_1 суму сплачено судового збору в розмірі 1291,08грн.

У позовні заяві ОСОБА_1 зазначає, що відповідач здійснює дії, які перешкоджають виконанню цього судового рішення.

Так, згідно відповіді Лозівського об'єднаного УПФУ Харківської області останнім на підставі постанови від 19 липня 2017 року здійснено перерахунок його пенсії з 01 вересня 2016 року. Згідно цього судового рішення перерахунок пенсії здійснено на підставі висновків експертизи № 9738 від 31 січня 2017 року проведеної у справі №629/4236/15-а з 27 грудня 2009 року. Розмір пенсії який вказаний у висновку експертизи 4100грн. Вимога здійснювати перерахунок пенсії з 01 вересня 2016 року в судовому рішенні від 19 липня 2017 року відсутня.

Вважає, що пенсія йому повинна виплачуватись у розмірі, встановленому висновком судово-економічної експертизи № 9738 від 31 січня 2017 року проведеної у справі №629/4236/15-а.

Зазначені обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 з позовом до суду.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 255 та п.4 ч.1 ст.374 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

В обсязі конкретних обставин цієї справи зміст (суть) спірних правовідносин обмежується встановленням реальної правової природи відносин, що виникли між позивачем, Фондом та уповноваженою особою Фонду, визначення яких залежить від з'ясування прав позивача, статусу Фонду, мети його створення, завдань, поставлених перед ним, повноважень та обов'язків Фонду і його уповноважених осіб, функцій, які на нього покладаються.

Акти, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, установлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до ч. 1 і 2 ст. 55 Конституції України. Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб'єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Частиною 1 ст.5 КАС України установлено право на звернення до суду та способи судового захисту.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України:

адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

Пунктом 1 ч.1 ст.19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Розділом ІV КАС України передбачені процесуальні питання, пов'язані з виконання судових рішень в адміністративних справах.

Так, ст.383 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред'явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 фактично заявлені позовні вимоги (з урахування останніх уточнень) з приводу виконання відповідачем постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 липня 2017 року, яка була винесена в рамках адміністративної справи № 629/4236/15-а, а саме, він просить винести окрему ухвалу відносно відповідача, дії якого на його думку перешкоджають виконанню саме цього судового рішення та здійснити перерахунок його пенсії відповідно до цього судового рішення.

Згідно п.4 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Статтею 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257цього Кодексу.

З урахування викладеного, рішення суду першої інстанції скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч.2 ст.255 ЦПК України).

Як свідчать матеріали справи за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір на загальну суму 1057,20грн., що підтверджується оригіналами платіжних доручень (квитанцій).

Керуючись ст.ст.367, 368, 374 ч. 1 п. 4, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2019 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області Гавриленка І.М. про зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір за подання апеляційної скарги за квитанціями у сумі 1057,20 грн.

Зобов'язати Управління державної казначейської служби України у Основ'янському районі міста Харкова Харківської області, код отримувача - 37999628, повернути ОСОБА_1 , суму судового збору в розмірі 1052,20 (одна тисяча пятдесят дві гривні 20коп.) та 5 (п'ять гривень 00коп), які були сплачені на рахунок отримувача - 0012, МФО отримувача - 899998, за платіжними дорученнями (квитанціями) № 0.0..1 від 15 квітня 2019 року та №0.0..1 від 17 квітня 2019 року.

Вилучити з матеріалів справи та повернути ОСОБА_1 оригінали платіжних доручень (квитанцій) № 0.0..1 від 15 квітня 2019 року та №0.0..1 від 17 квітня 2019 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 14 травня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко