печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2019 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Ясеновенко К.О.,

за участю: представника відповідача - Олейнік Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича від 05 квітня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за номером № 2279 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 21 вересня 2018 року відкрито провадження, а розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, їм роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи, а ухвалою суду від 09 листопада 2018 року за клопотанням позивача розгляд справи призначено здійснювати з повідомленням сторін.

У своїх заявах приватний нотаріус та представник позивача просять здійснювати розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач надавши відзив на позов посилаючись на те, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено відповідно до закону просив у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач просив відхилити заперечення відповідача, а виконавчий напис нотаріуса скасувати.

Будучи повідомленими про судовий розгляд належним чином сторони та треті особи в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомлено, а тому з урахуванням ст. 223 ЦПК України розгляд справи проводиться у відсутність учасників справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05 квітня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем на підставі заяви ПАТ КБ «Приватбанк» вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2279, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 24 липня 2007 року за № K3S0AE15006464 у розмірі 10 932,41 дол. США, що за курсом 27,02 відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 10 лютого 2017 року складає 295 393,72 грн. Стягнення здійснювалось за період з 24 липня 2007 року по 10 лютого 2017 року.

Кредитний договір № K3S0AE15006464 було укладено 24 липня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , а 05 вересня 2012 року між ними укладено додаткову угоду до даного договору.

Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лопашовим В.С. від 04 серпня 2017 року по примусовому виконанню вказаного виконавчого напису нотаріуса відкрито виконавче провадження № 54448293.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Частиною 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, що відповідає пункту 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, що передбачає пункт 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку.

Пунктом 3.5 глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.

Отже, виходячи із наведених норм та враховуючи обставини справи, спірними є два питання: чи вчинено спірний виконавчий напис в межах трирічного строку з дня виникнення права вимоги у стягувача, та чи підтверджували надані нотаріусу документи безспірність вимог до позивача.

Пунктом 3.1 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, зокрема, що з дня права вимоги минуло не більше трьох років, та пункт 3.4 Порядку передбачено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Тобто, наведений трирічний строк для вчинення виконавчого напису пов`язується саме з виникненням у стягувача права вимоги до боржника, яке виникає у стягувача з моменту невиконання або неналежного виконання зобов`язання боржником у визначений строк.

Відповідного правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 910/3033/17.

Як вбачається із представленого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на день направлення боржнику вимоги про усунення порушень за позивачем обліковувалась заборгованість за кредитом.

З огляду на викладене, станом на 05 квітня 2017 року, тобто час вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, трирічний строк визначений частиною першою статті 88 ЗУ «Про нотаріат» не сплинув.

Окрім зазначеного, з тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався пунктом 19 частини 1 статті 34, статтями 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172 в редакції 10 грудня 2014 року, тобто і на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Вказана редакція у пункту 2 передбачала, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

За загальним правилом статтей 15,16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно статті 12 та статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено відповідно до закону, а тому визнанню таким, що не підлягає виконанню він не підлягає, а з огляду на це у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 16, 27, 76, 81, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274-279, 351-355 ЦПК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову до акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 травня 2019 року.

Суддя В. А. Писанець