Справа № 466/948/19
У Х В А Л А

іменем України

11 березня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Романчук М.С

склад учасників справи:

заявник ОСОБА_1

представник стягувача ПАТ «Креді агріколь банк»

(довіреність № 10200/326 від 26.12.2018 року) адвокат ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3, стягувач Публічне акціонерне товариство «Креді агріколь банк», -

встановив:

08.02.2019 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшла скарга скаржника ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3.

Стислий виклад скарги та заперечень:

Обгрунтування заявника ОСОБА_1:

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилалася на те, що у звязку з прийняттям Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на звернення стягнення на квартиру № 35 у будинку за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 14 існує мораторій. Вказує, що наявність іншого нерухомого житлового майна у неї на праві власності не є перешкодою для застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки скаржник постійно проживає у зазначеній квартирі, що передана на реалізацію та не проживає у будинку за адресою: Львівська обл., Самбірський р-н, с. Бабина, урочище «Між дорогами», № 1 через відсутність у ньому газопостачання, централізованого водопостачання, каналізації та централізованого опалення.

Просить суд: визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 57615464 за виконавчим листом № 2-1182/2010, виданим 20.05.2010 року Шевченківським районним судом м. Львова на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Індекс-Банк», щодо проведення електронних торгів з продажу предмета іпотеки квартири № 14, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 35 за № лоту 322843 в системі електронних торгів арештованого майна, що розміщений на сайті https://setam.net.ua; зобовязати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 та Львівську філію ДП «СЕТАМ» зупинити проведення електронних торгів продажу предмета іпотеки квартири про звернення стягнення на № 14, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 35 за № лоту 322843 в системі електронних торгів арештованого майна, що розміщений на сайті https://setam.net.ua, які здійснюються у виконавчому провадженні № 57615464 за виконавчим листом № 2-1182/2010, виданий 20.05.2010 року Шевченківським районним судом м. Львова на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Індекс-Банк» (а.с.1-14).

Заперечення представника стягувача ПАТ «Креді агріколь банк»:

На адресу Шевченківського районного суду м. Львова 18.02.2019 року представник стягувача подав письмові пояснення, в яких зазначено, що доводи скарги є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та приписам чинного законодавства, докази, надані скаржником є неналежними та недопустимими, а державний виконавець діяв в межах визначених Закону України «Про виконавче провадження». Просить скаргу на дії приватного виконавця залишити без задоволення (а.с.22 49), зазначила що у наданих до суду письмових поясненнях зазначила, що доводи скарги є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та приписам чинного законодавства, докази, надані скаржником є неналежними та недопустимими, а державний виконавець діяв в межах визначених Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.60-127).

Заперечення приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3:

На адресу Шевченківського районного суду м. Львова 21.02.2019 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 подав відзив на скаргу на дії приватного виконавця, у якому зазначив, що дану скаргу вважає безпідставною та не погоджується з нею. Посилається на те, що під час здійснення примусового виконання виконавчого листа № 2-1183/2010, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 20.05.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 31 140, 11 дол. США. Згідно даних з Реєстру речових прав на нерухоме майно ним встановлено, що боржнику на праві власності, окрім квартири № 14 за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 35, належить житловий будинок за адресою: Львівська обл., Самбірський район, с. Бабина, урочище «Між дорогами» № 1, у звязку з чим Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширює свою дію на дані правовідносини. Зазначив, що скаржник підміняє поняття житлове нерухоме майно, та майно, придатне для проживання. Вказав на те, що до компетенції приватного виконавця не належить проведення електронних торгів, а такі дії є компетенцією ДП «СЕТАМ».

Заяви (клопотання) учасників справи розглянуті у судових засіданнях:

Судом в межах компетенції розглянуті подані клопотання та за результатом розгляду прийняті наступні рішення.

- Клопотання від 07.03.2019 року подане скаржником ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи доказів, а саме:

- копії висновку експерта № 7/19 від 14.02.2019 року щодо проведення будівельно - технічного дослідження, яким встановлено незадовільний технічний стан будинку за адресою Самбірський район, урочище «Між дорогами» № 1;

- копії протоколу судового засідання Шевченківського районного суду міста Львова у справі 466/7996/13 на якому до матеріалів справи було долучено інформаційну довідку з Реєстру прав власності на нерухому майно.

- копії інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухому майно, яка знаходиться серед матеріалів справи 466/7996/13.

- копії довідки Бабинської сільської ради від 12.09.2014 року яка знаходиться серед матеріалів справи 466/7996/13.

Подане клопотання скаржник ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник стягувача ПАТ «Креді агріколь банк» адвокат ОСОБА_2 заперечував, щодо поданого клопотання, просив відмовити у задоволені клопотанні, що докази, які долучено до матеріалів справи заздалегідь не були направлені учасникам справи у відповідності до вимог ЦПК України, а були безпосередньо надані їм в судовому засіданні одночасно з поданням їх до суду. Саме клопотання не містить доказів направлення його учасникам справи, а також зазначає, що клопотання про подачу доказів від 07.03.2019 року не містить посилання щодо того, де знаходяться оригінали письмових доказів, вказані копії ніким не засвідчені у відповідності до вимог ЦПК України.

Суд заслухавши думку учасників справи, вивчивши клопотання про долучення доказів, приходить до наступного.

Згідно ч. 2, 4, 8, 9 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.

- Клопотання від 07.03.2019 року подане скаржником ОСОБА_1 про зміну прохальної частини скарги, а саме просить суд, розглядати пункт 1 скарги у наступній редакції:

«1. Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 57615464 за виконавчим листом № 2- 1182/2010 виданим 20.05.2010 Шевченківським районним судом міста Львова на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Індекс банк" щодо передачі предмету іпотеки - квартири № 35, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Мазепи, буд. 14 для проведення електронних торгів за номером лоту 322843 в Системі електронних торгів арештованого майна, що розміщений на сайті https://setam.net.ua».

Подане клопотання скаржник ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник стягувача ПАТ «Креді агріколь банк» адвокат ОСОБА_2 заперечував, щодо поданого клопотання, просив відмовити у задоволені клопотанні, вважає його необґрунтованим та не доцільним, оскільки скарги на дії приватного вико нація на слухаються в загальному порядку цивільного законодавства.

Суд заслухавши думку учасників справи, вивчивши клопотання про зміну прохальної частини скарги, приходить до висновку про необґрунтованість та недоцільність клопотання, оскільки вимогами ЦПК не передбачено зміну прохальної частини скарги.

- Клопотання від 07.03.2019 року подане скаржником ОСОБА_1 про поновлення строків на подання скарги, обґрунтовує його тим, що на розгляді Шевченківського районного суду міста Львова знаходиться скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 57615464 за виконавчим листом № 2-1182/2010 виданим 20.05.2010 Шевченківським районним судом міста Львова.

21.01.2019 року відбулися перші електронні торги по продажу квартири за адресою Львів, АДРЕСА_1, які були визнані такими, що не відбулися, у зв'язку з відсутністю учасників.

29.01.2019 року, скаржник звернулася до приватного виконавця ОСОБА_3 із заявою, в якій повідомила про існування обставин, які перешкоджають проведенню примусового продажу квартири, за адресою Львів, АДРЕСА_1 та поширення на неї дія мораторію, встановленого Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», та долучила відповідні докази.

Оскільки, відповіді на подану заяву ОСОБА_1 не було отримано, а 06.02 2019 року було призначено повторні торги на 11.03.2019 року, заявник вимушена була завернутися до суду зі скаргою за захистом свого права.

Подане клопотання скаржник ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник стягувача ПАТ «Креді агріколь банк» адвокат ОСОБА_2 заперечувала, щодо поданого клопотання, просила відмовити у задоволені клопотанні, оскільки клопотання подано з порушенням вимог ЦПК, а також у клопотанні не наведено підстав для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України

Скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд заслухавши думку учасників справи, вивчивши клопотання про поновлення строків на подання скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні поданого клопотання, оскільки воно подане із порушенням строків встановлених ЦПК для подачі таких заяв.

- Клопотання від 11.03.2019 року подане скаржником ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи документів, в якому зазначає, що зазначена квартира є єдиним житлом скаржника у якому зареєстрована та проживаю з своїм сином на хворою мамою 79 років, в продовж багатьох років хворіє на важку форму псоріазу, що потребує постійного лікування ,крім цього в грудні 2018року було проведено операцію. Зазначає, що стан здоров'я вимагає постійного лікування та нагляду сімейного лікаря з яким уклала угоду за місцем проживання в поліклініці за адресою м. Львів вул. Мазепи 25. Крім цього мама скаржника ОСОБА_4, яка проживає з скаржником має важку форму серцевої недостатності і також перебуває на обліку в поліклініці за місцем проживання - за адресою м. Львів вул. Мазепи 25.

Подане клопотання скаржник ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник стягувача ПАТ «Креді агріколь банк» адвокат ОСОБА_2 заперечувала, щодо поданого клопотання, просила відмовити у задоволені клопотанні, оскільки зазначає, що докази мають бути подані вчасно відповідно до вимог ЦПК України.

Суд заслухавши думку учасників справи, вивчивши клопотання про долучення до матеріалі справи документів, приходить до висновку про відмову у задоволенні поданого клопотання оскільки у клопотанні не спростовуються наявність або відсутність іншого майна, а також подане клопотання не стосується предмету розгляду скарги.

Процесуальні дії суду по справі:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від призначено судовий розгляд справи на 21.02.2018 року (а.с.16).

Судові засідання призначенні на 21.02.2019 року, 07.03.2019 року були відкладенні.

В судовому засіданні 11.03.2019 року

скаржник ОСОБА_1 , надала пояснення аналогічні викладеним у скарзі. Просили скаргу задовольнити.

представник стягувача ПАТ «Креді агріколь банк» адвокат ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечувала посилаючись на викладенні обставини у письмових поясненнях.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 не з'явився, про дату час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про повідомлення осіб у справі про дату, час та місце судового засідання (а.с.169). Причини не явки суду не відомі. Заяв та клопотань до суду не надходило.

В судовому засіданні був присутній адвокат ОСОБА_5О, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 11.03.2019 року та ордеру серії ЛВ № 053215 на надання правової допомоги від 08.02.2019 року.

Суд зазначає, що дата укладання договору від 11.03.2019 року не відповідає даті, яка зазначенні ордеру від 08.02.2019 року, а саме в ордері зазначено, що на підставі договору від 08.02.2019 року.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавчий лист № 2-1183/10, виданий 20.05.2010 року Шевченківським районним судом м. Львова на підставі рішення суду від 19.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ІНДЕКС БАНК» (правонаступником якого є АТ «КРЕДІ ОСОБА_6») заборгованості за кредитним договором № 28/07-Ф в розмірі 31 140, 11 дол. США, 1700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн.

Судом встановлено, що 07.11.2018 року відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі заяви представника стягувача, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, на виконання виконавчого листа № 2-1183/2010, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 20.05.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 31 140, 11 дол. США яку скеровано боржнику для виконання та сторонам для відома. У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувачем було вказано про те, що на праві власності у боржника перебуває, в тому числіАДРЕСА_2 в будинку № 35 на вул. І. Мазепи Гетьмана у м. Львові, що перебуває в іпотеці АТ «Індекс-Банк» (правонаступником якого є АТ «КРЕДІ ОСОБА_6»), на яку в першу чергу слід звернути стягнення з метою ефективного, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду на виконання вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Окрім того, у заяві про відкриття виконавчого провадження зазначено, що на праві власності у боржника перебуває інше житлове нерухоме майно, а саме: будинок за адресою: Львівська обл., Самбірський р-н, с. Бабина, урочище «Між дорогами», №1, що безпосередньо вказує на те, що Закон України «Про мораторій на стягнення громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширює свою дію на дані відносини. На підтвердження надано Інформаційну довідку.

07.11.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 винесено постанови про арешт коштів та про арешт майна боржника, які скеровано відповідним установам на виконання.

07.11.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: квартири № 14 за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 35, загальною площею 39, 8 кв. м., що складається з однієї житлової кімнати та кухні.

21.11.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, з метою визначення вартості майна боржника, а саме: квартири № 14 за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 35, загальною площею 39, 8 кв. м., що складається з однієї житлової кімнати та кухні.

03.12.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 на адресу Львівської філії ДП «СЕТАМ» скеровано заявку на реалізацію майна боржника, а саме квартири № 14 за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 35, загальною площею 39, 8 кв. м., що складається з однієї житлової кімнати та кухні.

Перші торги з реалізації арештованого майна було призначено на 21.01.2019 року.

Другі торги з реалізації арештованого майна призначено на 11.03.2019 року.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Згідно зі ст. 55, ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обовязковим до виконання. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За правилами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» опис та арешт майна здійснюється не пізніше як на пятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження.

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону:

не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Таким чином, не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Посилання скаржника на даний Закон суд вважає недоречним, оскільки судом встановлено, що згідно інформаційної довідки, отриманої приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3, на праві власності у ОСОБА_1 перебуває квартира № 14 за адресою: м. Львів, вул. І. Мазепи, 35, що перебуває в іпотеці АТ «ІНДЕКС-БАНК» (після зміни найменування АТ «КРЕДІ ОСОБА_6»), а також будинок за адресою: Львівська область, Самбірський район, Бабинська сільська рада, «Між дорогами», буд. 1 та земельна ділянка за кадастровим номером :07:000:0481, що перебувають в іпотеці ПАТ «ДЕЛЬТА-БАНК». Отже, окрім квартири № 14 за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 35, що передана на реалізацію, у позичальника (боржника) на праві власності знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Разом з тим, суд критично оцінює посилання скаржника про те, що реєстрація та фактичне проживання боржника у квартирі, що передана на реалізацію вказує на те, що на дані правовідносини поширює свою дію Закон України «Про мораторій на стягнення громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Законом України «Про мораторій на стягнення громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» чітко передбачені умови за яких цей мораторій застосовується, зокрема, якщо нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника за умови, що у позичальника у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Судам встановлено, що окрім квартири, що передана на реалізацію, у приватній власності ОСОБА_1 знаходиться будинок за адресою: Львівська обл., Самбірський р-н, с. Бабина, урочище «Між дорогами» № 1 загальною площею 71, 8 кв. м., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта.

Таким чином, незалежно від того, що нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання скаржниці та його площа становить менше 140 кв. м., норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширюються на спірні правовідносини, оскільки у власності ОСОБА_1 знаходиться інше житлове нерухоме майно.

Що ж до посилання скаржника на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 01.04.2015 року в справі № 466/7996/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ ОСОБА_6» до ОСОБА_1 позов задоволено, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ ОСОБА_6» за Кредитним договором № 28/07-ф від 15.02.2007 року в розмірі 35 546, 47 дол. США звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру № 14 на вул. І. Мазепи, 35 в м. Львові, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом її реалізації з торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій для задоволення грошових вимог стягувача акціонерного товариства «КРЕДІ ОСОБА_6», враховуючи норми Закону України «Про мораторій на стягнення громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочено виконання рішення суду на час дії мораторію слід вказати наступне.

Судом на підставі ст. 217 ЦПК України, відстрочено безпосередньо виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 01.04.2015 року в справі № 466/7996/13-ц на час дії вищезазначеного Закону, однак не заборонено вчиняти виконавчих дій на виконання інших судових рішень, які набрали законної сили та підлягають примусовому виконанню, де боржником виступає ОСОБА_1, в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Посилання скаржника на те, що про опис майна з метою його передачі на реалізацію та про те, що квартира передана приватним виконавцем на реалізацію ОСОБА_1 дізналася з сайту ДП «СЕТАМ» лише 07.02.2019 року не відповідають дійсності та спростовується матеріалами справи, а саме заявою представника скаржника ОСОБА_5 від 21.11.2018 року, яка містить розписку про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 57615464 та заявою ОСОБА_1 від 29.01.2019 року, в якій нею зазначено, що 24.01.2019 року з отриманого листа ДП «СЕТАМ» остання вперше дізналася про реалізацію квартири № 14 за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 35.

Судом встановлено, що скаржнику ОСОБА_1 достовірно було відомо про існування виконавчого провадження та про проведення опису та арешту майна боржника з метою його подальшої реалізації, про передачу майна на реалізацію, про проведення перших торгів з реалізації арештованого нерухомого майна боржника, що вказує на те, що строк звернення із скаргою на дії приватного виконавця щодо передачі майна на реалізацію пропущено. Із заявою щодо поновлення такого строку скаржник не зверталася.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Однією із засад здійснення виконавчого провадження є обовязковість виконання судових рішень.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, в тому числі, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Виходячи з наведеного вище суд доходить до висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 щодо опису майна боржника, а саме квартири № 14 за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 35, та передачі його на реалізацію, спрямовані на виконання виконавчого листа № 2-1183/10, виданого 20.05.2010 року Шевченківським районним судом м. Львова на підставі рішення суду від 19.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ІНДЕКС БАНК» (правонаступником якого є АТ «КРЕДІ ОСОБА_6») заборгованості за кредитним договором № 28/07-Ф в розмірі 31 140, 11 дол. США, 1700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на ІТЗ розгляду цивільної справи у суді є правомірними та спрямованими на неупереджене, своєчасне, ефективне виконання рішення суду.

Суд при винесенні судового рішення бере до уваги доводи стягувача, щодо неналежності та недопустимості доказів, а саме: довідки від 12.09.2014 року за вих. № 1275 та довідки від 29.01.2019 року за вих. № 184, що видані головою Бабинської сільської ради.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 9 Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів або утворювані ними органи управління, а також відповідні підприємства, установи, організації ведуть облік непридатних для проживання жилих будинків (жилих приміщень) та видають довідки (виписки з рішень виконавчого комітету місцевої Ради) про визнання жилого будинку (жилого приміщення) таким, що не відповідає санітарним і технічним вимогам.

Разом з тим, вказані довідки 12.09.2014 року за вих. № 1275 та довідки від 29.01.2019 року за вих. № 184, що видані головою Бабинської сільської ради не спростовують факту наявності у ОСОБА_1 на праві власності іншого нерухомого житлового майна, відсутність якого є умовою поширення на правовідносини Закону України «Про мораторій на стягнення громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Суд приходить до висновку про безпідставність вимог скаржника щодо визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо проведення електронних торгів з продажу предмета іпотеки квартири № 35, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Мазепи, 14 за номером лоту 322843, оскільки ч. 7 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та розділом ІІ Порядку реалізації арештованого майна передбачено, що виконавець здійснює передачу майна на реалізацію.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів або торгів за фіксованою ціною.

Згідно п. 4 розділу ІІІ Порядку реалізації арештованого майна Організатор проводить електронні торги (торги за фіксованою ціною), у тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком.

Таким чином, приватний виконавець не проводить електронних торгів, а лише здійснює передачу майна на реалізацію. Проведення електронних торгів з реалізації майна не є дією приватного виконавця, а є функцією Організатора електронних торгів. Виходячи з наведеного не можуть бути визнаними неправомірними дій приватного виконавця щодо проведення електронних торгів з продажу предмета іпотеки квартири № 35, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Мазепи, 14 за номером лоту 322843.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги скаржника щодо зупинення проведення електронних торгів з продажу предмета іпотеки квартири № 35, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Мазепи, 14 за номером лоту 322843.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» суд може зупинити лише передачу майна на реалізацію, однак не вправі зупиняти проведення електронних торгів. Разом з тим, зупинення передачі майна на реалізацію можливе лише у визначених Законом випадках, а саме у випадку оскарження результатів визначення вартості чи оцінки майна. Також, сам суд зупиняє передачу майна на реалізацію, а не зобовязує до вчинення таких дій виконавця.

Згідно п. 2 Розділу ХІ Порядку реалізації арештованого майна підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є:

рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна;

зупинення вчинення виконавчих дій у випадках, визначених Законом України «Про виконавче провадження»;

відкладення проведення виконавчих дій;

наявність технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, виключно на період відновлення її працездатності.

За наявності підстав, визначених у пункті 2 цього розділу, Організатор негайно зупиняє електронні торги (торги за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом, про що складає акт про зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) з фіксацією підстави та рішення про їх зупинення.

Суд приходить до висновку про те, що підстави для зупинення електронних торгів відсутні. Разом з тим, суд зазначає, що зупинення проведення електронних торгів належить не до компетенції приватного виконавця, а до компетенції Організатора у випадку наявності законних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом не встановленні порушення в діях осіб рішення яких оскаржується.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга на на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3, стягувач Публічне акціонерне товариство «Креді агріколь банк», є не обгрунтованою.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України:

ч. 1 судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим;

ч. 2 законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права;

ч. 5 обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи, та дослідження наданих матеріалів, давши їм належну оцінку, суд приходить до обгрунтованого висновку, що обгрунтування скарги не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Заперечення учасників виконавчого провадження та їх представників з приводу скарги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та вважаються судом обгрунтованими.

Таким чином, суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 18, 76-78, 81, 260, 353, 447-451 ЦПК України суд,-

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3, стягувач Публічне акціонерне товариство «Креді агріколь банк» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Львівського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

Повний текст ухвали складено 18.03.2019 року (на підставі ст. 124 ЦПК України).

Суддя ОСОБА_7