Справа № 279/5980/18
Номер рядка звіту 48
Провадження № 2/279/573/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В : Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що з 14.12.2002 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Іх сімейне життя не склалось, змінились їх погляди на життя, вони втратили один до одного почуття кохання та взаємоповаги, мають різні погляди на життя, проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. Просила шлюб розірвати, та після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище "Волківська".

Позивач позов підтримала, відповідач позов визнав.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.12.2002 року, який було зареєстровано Будинком реєстрації шлюбів адміністрації м.Самари Самарської області Росія, актовий запис №2396. Мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер.

Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позов визнаний відповідачем, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4,12,81,206,247,263-265 ЦПК України, ст.ст.110,112,113,115 Сімейного Кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 14.12.2002 року Будинком реєстрації шлюбів адміністрації м.Самари Самарської області Росія, актовий запис №2396 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу її дівоче прізвище "Волківська".

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6 а.

Суддя: Невмержицька О.А.