Справа № 185/777/19
Провадження № 2/185/1827/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року, на утримання дитини сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 до 1/6 частини зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що 14 вересня 2013 року виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Сторони мають спільну дитину, народжену в шлюбі, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року, з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 лютого 2017 року. З народженням другої дитини ОСОБА_4, 03.01.2019 року, у позивача в новому шлюбі з ОСОБА_5, подальша сплата аліментів у повному розмірі є неможливою.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2, відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року, стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 лютого 2017 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого 13 квітня 2018 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5, про що складено відповідний актовий запис № 110 (а.с.7). У даному шлюбі 03 січня 2019 року народилась дитина ОСОБА_4 (а.с.8).

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи з приписів та аналізу ч.2 ст.182, ч.5 ст. 183 СК України, розмір аліментів, що стягується на одну дитину, становить 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлюють обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

На дані правовідносини поширюються норми ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, згідно до якої визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З аналізу ст. 192 СК України й наданих роз'яснень Пленумом Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов'язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Посилання позивача на те, що сплата аліментів у повному розмірі є неможливою суду не доведена за допомогою належних та допустимих доказів. Рішення суду не може грунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вказана позивачем підстава для зменшення розміру аліментів, а саме: лише посилання на те, що у зв'язку зі зміною його матеріального стану внаслідок витрат на утримання ще однієї дитини, не дає достатніх та беззаперечних підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК УКраїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір не підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2,12,19,81,89,263,265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 березня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя М. М. Перекопський