Дата документу 22.03.2019 Справа № 335/6877/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 335/6877/18Головуючий у 1-й інстанції Воробйов А.В. Повний текст рішення складено 12.12.2018 року.
Пр. № 22-ц/807/1139/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-5), який в подальшому уточнила (а.с. 47) та в якому просила стягнути середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати з 25 травня 2018 року по день фактичного розрахунку, виходячи з середньоденної заробітної плати, яка становить 243,80 гривень.

В обґрунтування свого позову позивача зазначала, що вона перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжжяобленерго», однак протягом останнього півріччя не отримує заробітну плату, у зв'язку з чим позивач розірвала трудовий договір з власної ініціативи у відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України, але в день звільнення заборгованість з заробітної плати, розрахункові та належні компенсації сплачені не були. Заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі складає 47262,99 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 25.05.2018 року по 15.06.2018 року складає 3657 грн., яку позивач просила стягнути з відповідача у судовому порядку, а також моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 37) провадження у цій справі відкрито.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2018 року (а.с. 66-67) позовні вимоги ОСОБА_2 у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Запоріжжяобленерго» (м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ) на користь ОСОБА_2 нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 42480,58 грн. без урахування прибуткового податку з громадян й інших обов'язкових платежів, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 25.05.2018 року по 15.06.2018 року у розмірі 3657,00 грн., моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Стягнуто з ПАТ «Запоріжжяобленерго» (м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ) в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 68-70) просила рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 25 травня 2018 року по день проведення фактичного розрахунку, виходячи з середньоденної заробітної плати, яка становить 243,80 грн.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 73).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 21 січня 2019 року (а.с. 74), справу призначено до апеляційного розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 78)

Відповідач ПАТ «Запоріжжяобленерго» не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, в силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що відповідач ПАТ «Запоріжжяобленерго» із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі погодився, останнє в апеляційному порядку не оскаржував.

Позивач ОСОБА_2 оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 25 травня 2018 року по день проведення фактичного розрахунку, виходячи з середньоденної заробітної плати, яка становить 243,80 грн.

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 і лише в оскаржуємій частині - в частині стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

В силу вимог ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право …змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення …є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_2 у цій справі в частині стягнення з відповідача середнього заробітку частково, починаючи з 25.05.2018 року по 15.06.2018 року у розмірі 3657,00 грн., керувався ст. ст. 2, 3,10-12,13,81,82,141,263-265 ЦПК України та виходив із обґрунтованості позовних вимог позивача до відповідача про стягнення середнього заробітку у цій справі лише в цій частині.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись можна лише частково з наступних підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає лише частково.

Так, хоча судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивач ОСОБА_2 в силу вимог ст. ст. 116-117 КЗпП України має право на стягнення з ПАТ «Запоріжжяобленерго» середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні (24.05.2018 року), за період, починаючи з 25 травня 2018 року, виходячи з середньоденної заробітної плати, яка становить 243,80 грн.

Проте, суд першої інстанції допустився помилки у кінцевій даті для стягнення цього середнього заробітку у цій справі та, відповідно, у розмірі останнього.

Оскільки, безпідставно не врахував у цій справі той факт, що 26.09.2018 року позивач ОСОБА_2 уточнила свої позовні вимоги у цій справі щодо середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні (а.с.47) та просила стягнути останній вже не до 15.06.2018 року, а по день фактичного розрахунку.

Враховуючи, що суд першої інстанції ухвалював рішення суду у цій справі 07.12.2018 року (а.с.66), то останнім днем, по який суд першої інстанції міг стягнути у цій справі середній заробіток з відповідача на користь позивача за час затримки розрахунку при звільненні, в межах позовних вимог позивача у цій справі було 07.12.2018 року (дата ухвалення судом першої інстанції оскаржуємого рішення у цій справі).

Розрахунок: кількість робочих днів у періоді з 25.06.2018 року по 07.12.2018 року - 137 р.д.* 243,80 грн. = 33400,60 грн.

Оскільки, на цю дату відповідач не надав суду першої інстанції у матеріали цієї справи належних, допустимих доказів того, що після подачі позивачем позову до суду у цій справі у червні 2018 року (а.с. 1) і станом на дату ухвалення судом першої інстанції 07.12.2018 року оскаржуємого рішення у цій справі він виплатив позивачеві ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі у повному обсязі.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_2

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Однак, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2018 року у цій справі в оскаржуємій частині слід змінити, визначивши період та розмір стягнутого з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 25.05.2018 року по дату ухвалення судом першої інстанції у цій справі рішення - 07.12.2018 року у розмірі 33400,60 грн.

В решті рішення суду першої інстанції у цій справі в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Разом із тим, апеляційний суд вважає за доцільне роз'яснити ОСОБА_2, що остання не позбавлена права у подальшому вирішувати питання про стягнення з ПАТ «Запоріжжяобленерго» середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні після ухвалення судом першої інстанції оскаржуємого рішення у цій справі - 07.12.2018 року і по день фактичного розрахунку окремо від цієї справи шляхом подачі відповідного позову до суду.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 141, 367-369, 371-372, 374-376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2018 року у цій справі в оскаржуємій частині змінити, визначивши період та розмір стягнутого з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 25.05.2018 року по дату ухвалення судом першої інстанції у цій справі рішення - 07.12.2018 року у розмірі 33400,60 грн.

В решті рішення суду першої інстанції у цій справі в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 22.03.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.