КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 761/26543/17

провадження № 22-ц/824/4667/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.,

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач -ОСОБА_2

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - Безроди Романа Сергійовича

на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року у складі судді Савицького О.А.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 21 171,55 грн. у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 3 000,00 грн. у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а також вирішити питання судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.02.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного ОСОБА_1 на праві власності транспортного засобу «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, та транспортного засобу «HYUNDAI», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2.

Згідно постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 14.04.2017 року винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано водія автомобіля марки «HYUNDAI», державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_2.

Відповідно до Звіту №88-2017 від 23.02.2017 року про оцінку колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок даної ДТП, складає 57 775,06 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 36 118,37 грн.

Крім того, згідно рахунку станції технічного обслуговування №016 від 09.02.2017 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1, складає 57 289,22 грн.

Враховуючи те, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність позивача, як власника автомобіля марки «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» згідно з Полісом №АІ/ 5332254 року, 02.02.2017 року водій зазначеного транспортного засобу звернувся до страхової компанії з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, а 10.05.2017 року (на підставі заяви позивача) страховою компанією було перераховано на рахунок станції технічного обслуговування страхове відшкодування в сумі 36 118,37 грн.

У той же час, як зауважувала позивач, 07.06.2017 року пошкоджений транспортний засіб було відремонтовано, а нею було доплачено різницю між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування у розмірі 21 171,55 грн., тому вважає, що з відповідача на його користь підлягає до стягнення різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в сумі 21 175,55 грн.

Також, позивач зазначала, що внаслідок ДТП їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що було порушено звичайний ритм її життя, позивач була позбавлена засобів для нормального існування, використання транспортного засобу для поїздок на роботу, на відпочинок, для відвідування родичів, а також у психічних переживаннях. Таким чином, позивач, окрім зазначеного, просила стягнути також на її користь з ОСОБА_2 моральну шкоду, яку вона оцінила у 3 000 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 21 811 грн. 55 коп., з яких: 21 171 грн. 55 коп. - матеріальна шкода; 640 грн. 00 коп. - судові витрати по сплаті судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 04 лютого 2019 року адвокат відповідача ОСОБА_2 - Безрода РоманСергійович звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки вважає, що суд порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, невірно та неповно оцінив докази, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

Апеляційну скаргу також мотивує тим, що згідно Звіту №88-2017 від 23.02.2017 року про оцінку колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "КІА", д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок даної ДТП складає 57 775,06 грн.

Згідно Полісу №АІ/9334237, яким застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, була визначена у розмірі 50 000 грн., франшиза Полісом не передбачена.

Рахунком - фактурою №016 від 09.02.2017 року та Актом №016 здачі-прийняття робіт (надання послуг) фактичний розмір завданої позивачу шкоди складає 57 289,92 грн.

Таким чином, на думку апелянта, з урахуванням того, що розмір страхової суми (ліміт відповідальності) згідно Полісу, яким застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, становить 50 000 грн., а франшиза не передбачена, тому на завдавача шкоди ОСОБА_2 може бути покладено обов'язок щодо відшкодування шкоди у розмірі 7 289,92грн. (57 289,92 грн. - 50 000 грн.)

Окрім того, апелянт не погоджується з рішенням суду в частині стягнення з нього на користь позивача 3 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що вимоги в цій частині не обґрунтовані, на їх підтвердження позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу.

27 лютого 2019 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 надіслав на адресу Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи те, що позивач при зверненні до суду скористався наданим йому чинними законодавством правом вимоги про відшкодування завданої його майну шкоди виключно до особи, яка завдала цю шкоду, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 21 171,55 грн. в рахунок відшкодування частини завданої матеріальної шкоди є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Стосовно завданої позивачу моральної шкоди, суд дійшов до висновку про правомірність заявлених вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на законі.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено що 02.02.2017 року приблизно о 07 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Січових Стрільців, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2, виїхав на регульоване перехрестя з вул. С.Стрільців та вул. Студентської на заборонений сигнал світлофора та здійснив зіткнення з транспортним засобом «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався по вул. Глібова на зелений сигнал світлофора, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 14.04.2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у вищезазначеній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 7).

Отже, вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП та обставини цього ДТП, не потребують доказування.

В результаті вказаної ДТП автомобілю марки «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить позивачу на праві власності відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3, (а.с. 5), були завдані механічні пошкодження.

Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу за №88-2017, складеного 23.02.2017 року, вартість відновлювального ремонту досліджуваного КТЗ становить 57 775,06 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, з урахування зносу, - 36 118,37 грн. (а.с. 29-37).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Види обов'язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Положеннями ч. 1 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

А тому, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок зі виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП відповідальність позивача, як власника автомобіля марки «КІА», була застрахована в ПрАТ «Страхова Компанія «Брокбізнес» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5332254.

В результаті ДТП автомобілю марки «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить позивачу на праві власності відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3, (а.с. 5), були завдані механічні пошкодження.

При цьому, відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу за №88-2017, складеного 23.02.2017 року, вартість відновлювального ремонту досліджуваного КТЗ становить 57 775,06 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, з урахування зносу, 36 118,37 грн. (а.с. 29-37).

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законом.

Як передбачено п.36.2 ст.36 Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП відповідальність позивача, як власника автомобіля марки «КІА», була застрахована в ПрАТ «Страхова Компанія «Брокбізнес» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5332254.

Згідно з платіжним дорученням №9358 від 10.05.2017 року ПрАТ «СК «Брокбізнес» було переховано на рахунок станції технічного обслуговування страхове відшкодування в сумі 36 118,37 грн.

Водночас, судом установлено, що 07.06.2017 року пошкоджений транспортний засіб «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1, було відремонтовано, а позивачем було доплачено різницю між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування у розмірі 21 171,55 грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи копія квитанції №12 від 07.06.2017 року та акт виконаних робіт №016 від 07.06.2017 року.

У свою чергу, відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Крім того, як встановлено ч.1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

Разом з тим, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоча цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Отже, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов'язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

За вказаних обставин, враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту досліджуваного КТЗ становить 57 775,06 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, з урахування зносу, - 36 118,37 грн. і те, що позивач при зверненні до суду скористався наданим йому чинними законодавством правом вимоги про відшкодування завданої його майну шкоди до особи, яка завдала цю шкоду, суд прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 21 171,55 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, що розмір страхової суми (ліміт відповідальності) згідно Полісу, яким застрахована цивільно- правова відповідальність відповідача, становить 50 000 грн., а франшиза не передбачена, тому на завдавача шкоди ОСОБА_2 може бути покладено обов'язок щодо відшкодування шкоди у розмірі 7 289,92грн. (57 289,92 грн. - 50 000 грн.) не приймається до уваги, оскільки розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а тому обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, а саме, вартістю відновлювального ремонту, яка становить 57 775,06 грн., та вартістю матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, з урахування зносу, яка становить - 36 118,37 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому, згідно із ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності стосовно завданої позивачу моральної шкоди, суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн.

Задовольняючи позов у частині стягнення моральної шкоди, суд вірно виходив з обґрунтованості вимог щодо душевних страждань, яких позивач зазнала у зв'язку із пошкодженням її власного автомобіля, тривалість часу на його відновлення, вимушеність змін у повсякденному житті та визначив розмір шкоди з урахуванням вимог розумності та справедливості.

Враховуючи те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, вже були досліджені місцевим судом та отримали належну правову оцінку, нових доводів або доказів, які б давали підстави для скасування рішення суду, скаржником не надано, колегія суддів вважає, що місцевий суд всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Також колегія не приймає доводи апелянта щодо скасування рішення суду з підстав розгляду справи за відсутності відповідача щодо якого відсутні відомості про вручення йому судової повістки з посиланням на порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з огляду на таке.

Частиною 5 ст. 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2019 року розгляд даної справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження, позивач та його представник щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження не заперечували, у колегії відсутні підстави уважати доводи апелянта про порушення його прав на участь у судовому засіданні з огляду на розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Безроди Романа Сергійовича - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай