Справа № 419/2996/18
Провадження № 2/419/100/2019
28 січня 2019 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Іванової О. М.,
при секретарі Шапка О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, плати за надання та управління кредитом, -
З метою забезпечення повернення кредиту, отриманого ОСОБА_2, 20 жовтня 2009 року між Фондом та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно з яким ОСОБА_3 зобов'язалася відповідати перед Фондом солідарно з ОСОБА_2 за своєчасне та в повному обсязі виконання всіх боргових зобов'язань.
Відповідно до кредитного договору, фактично отриманий кредит, повинен повертатись щоквартально до 20 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу (по 400 грн.) починаючи з 20.10.2010 року згідно з встановленим графіком.
Боржник та поручитель порушили умови кредитного договору - строки повернення кредиту, внаслідок чого створилась заборгованість, яка до цього часу не погашена, а саме: заборгованість по кредиту у розмірі 3 993,78 грн, відсоткам за користування кредитом у сумі 528,25 грн, відсоткам за видачу та управління кредитом (оформлення та обслуговування) у сумі 528,25 грн, всього - 5 050,28 грн.
Невиконанням своїх договірних зобов'язань перед Фондом боржником, якою порушено строки повернення чергових частин боргу за отриманим пільговим кредитом та відсоткам за користування кредитом, відсоткам за оформлення та обслуговування кредиту, в зв'язку з чим державою не отримано кошти до спеціального фонду державного бюджету, які повинні бути спрямовані на подальше кредитування сільського населення Луганської області згідно з регіональною програмою «Власний дім», заподіяно суттєву шкоду державним інтересам в сфері реалізації державної політики сприяння розвитку індивідуального житлового будівництва на селі.
У звязку з вищевикладеним, позивач просив суд розірвати кредитний договір №0703/2009 від 20.10.2009 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підприємством "Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі", стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КП "Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" борг у сумі 5050,28 грн, та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача витрати на сплату судового збору.
Представник позивача ОСОБА_4, який діє в інтересах КП "Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" на підставі довіреності від 04.08.2015 року, в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти вирішення справи при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів (а.с.35).
Відповідачі ОСОБА_2В, ОСОБА_3 відзивів на позов не надали, у жодне судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомляли, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце судових засідань шляхом надсилання повісток про виклик до суду засобами поштового звязку, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.
З метою забезпечення повернення кредиту, отриманого ОСОБА_2, 20 жовтня 2009 року між Фондом та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно з яким ОСОБА_3 зобов'язалася відповідати перед Фондом солідарно з ОСОБА_2 за своєчасне та в повному обсязі виконання всіх боргових зобов'язань (а.с.18).
Відповідно до кредитного договору (а.с.19), фактично отриманий кредит, повинен повертатись щоквартально до 20 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу (по 400 грн.) починаючи з 20.10.2010 року згідно з встановленим графіком (а.с.20).
Боржник та поручитель порушили умови кредитного договору - строки повернення кредиту, внаслідок чого створилась заборгованість, яка до цього часу не погашена, а саме: заборгованість по кредиту у розмірі 3 993,78 грн, відсоткам за користування кредитом у сумі 528,25 грн, відсоткам за видачу та управління кредитом (оформлення та обслуговування) у сумі 528,25 грн, всього - 5 050,28 грн, що підтверджується розрахунком боргу (а.с.21), таблицею строків та обємів повернення кредиту станом на 16.10.2018 року (а.с.23), розрахунком нарахування 3% за користування кредитом станом на 16.10.2018 року (а.с.24), розрахунком нарахування 3% за видачу та управління кредитом станом на 16.10.2018 року (а.с.25).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Беручи до уваги вищенаведене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, оскільки, відповідачами не було подано відзивів та не надано жодного доказу на спростування обставин, які викладені представником позивача та підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, суд прийшов до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог в повному обсязі.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, при предявленні позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір у сумі 1762,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №417 (а.с. 1).
Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 16, 259, 525, 526, 530, 549, 551, 554, 610, 611, 625, 626, 629, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, плати за надання та управління кредитом задовольнити.
Розірвати кредитний договір №0703/2009 від 20.10.2009 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підприємством "Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі"
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Головуючий О. М. Іванова