Справа № 580/2316/18
Номер провадження 2/580/219/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

за участю: секретаря судового засідання - Сивоконь А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: служба у справах дітей Сумської міської ради, служба у справах дітей Лебединської міської ради про позбавлення батьківських прав;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.10.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя з відповідачем не склалося, а тому рішенням суду від 19.09.2012 році шлюб між ними було розірвано. Після припинення шлюбних відносин вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею. Весь цей час відповідач життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитина фактично не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки практично його не бачила. Позивачка самостійно турбується здоровям сина, його фізичним, духовним та моральним розвитком, повністю його утримує. Відповідач ніякої допомого на дитину не надає. Є злісним неплатником аліментів. Тому ОСОБА_1 просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх сина ОСОБА_4.

Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала у повному обсязі, виходячи з мотивів, наведених в позовній заяві.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, пославшись на те, що після розлучення ОСОБА_1 перестала давати йому сина для спілкування. Потім він намагався спілкуватися з дитиною по телефону. Аліменти у повному обсязі не сплачує у звязку з тим, що не має стабільного заробітку та достатніх доходів. Однак, на даний час він має намір платити аліменти і бажає спілкуватися з сином.

Свідок ОСОБА_5, допитаний в судовому засіданні, показав, що ОСОБА_1 є його дочкою, а ОСОБА_2 колишнім зятем. Питаннями виховання їх сина займається виключно ОСОБА_1 Батько майже не приділяє уваги синові, мало з ним спілкується, не надає допомоги. Памятає як колись ОСОБА_2 вночі приїздив до колишньої дружини з дитиною. Тоді він перебував у нетверезому стані та вів себе неправильно. Після цього випадку більше не приїздив.

Вислухавши позивачку, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено 25.10.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що вбачається з свідоцтва (а.с. 20).

Від даного шлюбу вони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні відносини між ними не склалися і на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19.09.2012 року (а.с. 8) шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За спільною згодою батьків дитина після розлучення залишилася проживати з матірю.

Позивачка вважає, що відповідач ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, оскільки не виявляв бажання спілкуватись з сином, приймати участь у його вихованні та утриманні. Тому його слід позбавити батьківських прав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд враховує те, що на даний час позивачка дійсно проживає разом з сином - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності, що вбачається з довідки про склад сімї та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 10, 19).

З 28.08.2012 року на її користь стягуються аліменти з відповідача на утримання дитини, але ОСОБА_2 сплачує їх нерегулярно і станом на 01.02.2019 року він має заборгованість в сумі 27282,73 грн., що стверджується довідками (а.с. 11, 12, 65).

З 01.09.2015 року дитина навчається в КУ ССШ № 9. Виявляє себе здібним учнем. Мати входить до складу батьківського комітету класу. Постійно цікавиться успіхами сина. Забезпечує його шкільним приладдям. Батько за період навчання ОСОБА_3 в школі жодного разу не зявлявся. Участі у його шкільному житті не брав.

Свідок ОСОБА_5 ствердив в судовому засіданні, що ОСОБА_2 майже не приділяє належної уваги синові, мало з ним спілкується, не надає допомоги.

З листа та акту оцінки потреб дитини та її сімї (а.с. 15, 16) вбачається, що за місцем проживання дитини для неї створені задовільними умови проживання, дитина має окреме спальне місце, письмовий стіл, шафу для одягу, забезпечена шкільним приладдям, книгами, одягом по сезону. Батько проживає окремо, матеріально дитині не допомагає, являється неплатником аліментів. Під час спілкування з хлопчиком стало відомо, що батько не приділяє йому необхідної уваги, не проводить з ним вільний час, не дарує подарунків, не цікавиться його інтересами, захопленнями.

У звязку з цим службою у справах дітей Сумської міської ради зроблено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_4 (а.с. 31).

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Декларація прав дитини, як принципове положення визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Вирішуючи спірне питання, суд не може погодитися з думкою служби у справах дітей Лебединської міської ради, викладеною у протоколі засідання комісії з питань захисту прав дитини (а.с. 53-54), про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дитини, оскільки на даному засіданні фактично не зясовувалося питання про належне чи неналежне виконання ОСОБА_2 обовязків по вихованню свого сина ОСОБА_4.

В цій частині суд вважає необхідним покласти в основу свого рішення саме висновок служби у справах дітей Сумської міської ради про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини.

При цьому, суд враховує в сукупності всі наявні у справі докази та приходить до висновку, що відповідач ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, не приділяє їй необхідної уваги, не піклуються про її здоровя, фізичний, духовний моральний розвиток, в достатній мірі не цікавиться її інтересами та навчанням. Тому його слід позбавити батьківських прав відноси його сина ОСОБА_4.

Керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 150, 164, 166, 182, 191 СК України, ст. 18 Конвенції про права дитини;

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чхайло О. В.