КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/4137/16-ц Головуючий у І інстанції Баличева М.Б.
Провадження № 22-ц/824/1849/19 Доповідач у ІІ інст. Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2019 року Київський апеляційний суду в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Журби С.О., Приходька К.П.,

за участі секретаря Тимошевської С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про нарахування та стягнення обов'язкової індексації заробітної плати і компенсації її втрат,

УСТАНОВИВ:

у жовтні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він працює на посаді технолога цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту філії «Гаврилівській птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс», в тому числі на громадських засадах Головою Незалежної Професійної спілки «ПОБРАТИМИ» філії «Гаврилівській птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс», яка належним правовим чином зареєстрована в Державному реєстрі та легалізована на підприємстві.

ОСОБА_2 багаторазово, усно та письмово, звертався до керівництва підприємства з вимогами проведення обов'язкової індексації його заробітної плати та заробітної плати його колег і компенсації її втрат, через невиплату адміністрацією підприємства за період 2014р. - 2016р.

Всупереч чинним вимогам законодавства України адміністрація ТОВ «Комплекс Агромарс» жодного разу за період 2014р. - 2016р. не вжила належних заходів відносно проведення індексації та компенсації втрат зарплат та відповідних виплат грошового забезпечення.

У зв'язку з цим та з урахуванням уточнення позовних вимог просив, зобов'язати ТОВ «Комплекс Агромарс» нарахувати йому обов'язкову індексацію заробітної плати та компенсацію її втрат через невиплату за період 2014р. - 2016р. згідно з наданим ним розрахунком, стягнути з ТОВ «Комплекс Агромарс» на його користь грошові кошти за обов'язкову індексацію заробітної плати і компенсацію її втрат в сумі 22 713,10 грн., визнати протиправною відмову ТОВ «Комплекс Агромарс» щодо проведення обов'язкової індексації його заробітної плати та компенсацію її втрат через невиплату за період 2014р. - 2016р.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано відмову адміністрації ТОВ «Комплекс Агромарс» провести обов'язкову індексацію заробітної плати ОСОБА_2 та компенсацію її втрат через невиплату за період 2014-2016р. - протиправною та зобов'язано ТОВ «Комплекс Ангромарс» нарахувати обов'язкову індексацію заробітної плати ОСОБА_2 та компенсацію її втрат через невиплату за період 2014-2016 р. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» на користь ОСОБА_2 індексацію заробітної плати і компенсацію її втрат за період 2014р. - 2016 р. в сумі 22 713,10 грн., а також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «Комплекс Ангромарс» просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 ЗУ «Про оплату праці» позивачу було проведено індексацію заробітної плати за період з 2014 року по грудень 2016 рік. Зазначив, що суд своїм рішенням фактично поклав на підприємство подвійну відповідальність, що призвело до порушень прав відповідача.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 травня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Комплекс «Агромарс» задоволено частково. Скасовано рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» на користь ОСОБА_2 індексацію заробітної плати і компенсацію її втрат за період 2014р. - 2016 р. в сумі 22713,10 грн. та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року касаційні скарги ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Київської області від 10 травня 2017 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При цьому, в своїй постанові Верховний Суд зазначив, що апеляційний суд, встановивши наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача індексації заробітної плати та компенсацію її втрат, всупереч покладеному на нього обов'язку не з'ясував розміру сум, що підлягають стягненню, чим фактично не вирішив спір по суті.

За результатами нового розгляду справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, та з урахуванням висновків Верховного Суду по даній справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом філії «Гаврилівській птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» від 02 червня 2014 року № 413 КА/к-п ОСОБА_2 прийнято на роботу технологом дільниці очисних споруд цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту з оплатою праці відповідно до штатного розпису.

Наказом філії «Гаврилівській птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» від 09 червня 2016 року № 577к-з ОСОБА_2 звільнено за прогул без поважних причин на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 серпня 2016 року зазначений наказ скасовано, ОСОБА_2 поновлено на роботі у філії «Гаврилівській птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» на посаді технолога цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту з 09 червня 2016 року та стягнуто з ТОВ «Комплекс Агромарс» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 червня до 23 серпня 2016 року в розмірі 6 963,22 грн.

Наказом філії «Гаврилівській птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» від 04 жовтня 2016 року № 633КА/к-н скасовано наказ цієї філії від 09 червня 2016 року № 577к-з про звільнення ОСОБА_2 та поновлено його на роботі з 09 червня 2016 року.

Крім того, 01 червня 2016 року колектив філії «Гаврилівській птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» звернувся до Головного управління Держпраці у Київській області зі зверненням щодо можливого порушення вимог законодавства про працю у ТОВ «Комплекс Агромарс».

За результатами перевірки Головного управління Держпраці у Київській області зазначеного звернення встановлено, що у порушення частини шостої статті 95 КЗпП України та статті 33 Закону України «Про оплату праці» індексація заробітної плати на ТОВ «Комплекс Агромарс» не проводиться, про що складено акт від 16 червня 2016 року, а керівнику підприємства надано припис про усунення виявлених порушень у встановлений законодавством термін та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 12 вересня 2016 року директора ТОВ «Комплекс Агромарс» ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 41 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до довідки про доходи від 30 червня 2016 року № 503, виданої ТОВ «Комплекс Агромарс» за період з червня до грудня 2014 року ОСОБА_2 була нарахована заробітна плата у розмірі 44 031, 51 грн, з яких відраховано за обов'язковими платежами 2 054, 98 грн., податки 6 366, 95 грн. та до сплати 35 609, 58 грн. (т. 1 а.с. 29).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України Про оплату праці заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з частиною шостою статті 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 33 Закону України Про оплату праці передбачено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

У статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру відповідно до положень частини першої статті 2 цього Закону є об'єктом індексації грошових доходів населення.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України Про індексацію грошових доходів населення підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів.

У статтях 1-3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати зазначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Розглядаючи спір по суті, суд першої інстанції врахував положення наведених норм законів та вірно встановив, що ТОВ «Комплекс Агромарс» не здійснювало індексацію заробітної плати ОСОБА_2 за період з 2014 до 2016 року та не здійснював йому компенсації за затримку виплати такої індексації, дійшов правильного висновку про порушення відповідачем законодавства про оплату праці.

У рішенні Конституційного суду України від 15.10.2013 №9-рп/2013 зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Частиною 2 статті 233 КЗпП України передбачено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності боргу з індексації та компенсації у ТОВ «Комплекс Агромарс» перед позивачем за період з 2014р. по грудень 2016 р.

Відповідач всупереч вимогам ст.ст. 81 ЦПК України не надав належних, допустимих доказів на спростування висновків суду щодо обгрунтованості позовних вимог ОСОБА_2 в частині не нарахування та не виплати останньому індексації заробітної плати за період з 2014 року по 2016 рік, та компенсації її втрат.

Доводи апеляційної скарги та посилання на довідку за підписом бухгалтера та розрахункові листи про індексацію заробітної плати позивача колегія суддів вважає неналежним доказом, оскільки вони суперечать розрахунковим листам, наданим позивачу відповідачем у справі, у яких відсутня графа «індексація зарплати».

В той же час, суд першої інстанції, визнаючи законність та обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення індексації заробітної плати та компенсації її втрат, не перевірив правильність розрахунку, наданого позивачем ОСОБА_2 та не взяв до уваги, що предметом даного спору є порушення відповідачем вимог законодавства про оплату праці щодо не проведення індексації за період з 2014 по 2016 рік, в той час як розрахунок належних до сплати коштів позивачем здійснено за період з липня 2014 року по лютий 2017 року.

Перевіряючи обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення грошових коштів за обов'язкову індексацію і компенсацію її втрат в сумі 22 713 грн. 10 коп., та надаючи оцінку зробленого позивачем розрахунку в сукупності з розрахунковими листами по заробітній платі ОСОБА_2 за 2014-2016рр. (т. 1 а.с. 14 ), суд апеляційної інстанції приходить до висновку про їх часткове задоволення в розмірі 20 069 грн. 49 коп., тобто за виключенням сум індексації за лютий-січень 2017 року, оскільки вказаний період не був предметом розгляду справи.

Відповідно до положень . 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з положеннями ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, крім іншого, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру індексації заробітної плати та компенсації її втрат, який підлягає до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» на користь ОСОБА_2 за період 2014р. - 2016 р.

В іншій частині рішення Вишгородскього районного суду Київської області є законним, обґрунтованим, доводами апеляційної скарги висновків, зроблених у вказаному рішенні, не спростовано.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» - задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року змінити, зазначивши, що уточнений позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про нарахування та стягнення обов'язкової індексації заробітної плати і компенсації її втрат підлягає частковому задоволенню.

В частині визначення розміру індексації заробітної плати та компенсації її втрат, який підлягає до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» на користь ОСОБА_2 за період 2014р. - 2016 р., вказати, що до стягнення підлягає сума індексації в розмірі 20 069 (двадцять тисяч шістдесят дев'ять) гривень 49 копійок.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 березня 2019 року.

Суддя- доповідач ТаргонійД.О.

Судді Журба С.О.

ПриходькоК.П.