Справа №: 272/96/19
Провадження № 2/272/202/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив :

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог зазначила, що 14 лютого 1997 року померла її мати ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Першотравневій, 29 в с. Зарубинці Андрушівського району Житомирської області та площею 0,35 га. - для ведення особистого селянського господарства вул. Першотравневій в с. Зарубинці Андрушівського району Житомирської області, які були передані їй у приватну власність рішенням виконавчого комітету Зарубинецької сільської Ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області № 20 від 30 липня 1993 року. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину розпорядившись майном померлої в шестимісячний термін після її смерті. Крім того, відповідно до рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2012 року № 601/1763/12 за нею визнано право власності на спадковий житловий будинок № 29 по вул. Першотравневій в с. Зарубинці Андрушівського району Житомирської області та встановлено факт прийняття спадщини. Однак позивачка не може оформити свої спадкові права, оскільки на вищевказані земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власниці. Просила визнати за нею право власності на спадкові земельні ділянки, як на спадщину за законом після смерті матері, оскільки вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

В судове засідання позивачка та її представник не зявилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, заначили, що позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю.

Враховуючи повне визнання позову відповідачем суд вважає можливим ухвалити судове рішення у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 14 лютого 1997 року померла мати позивачки ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5,6,7,9). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Першотравневій, 29 в с. Зарубинці Андрушівського району Житомирської області та площею 0,35 га. - для ведення особистого селянського господарства вул. Першотравневій в с. Зарубинці Андрушівського району Житомирської області, які були передані їй у приватну власність рішенням виконавчого комітету Зарубинецької сільської Ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області № 20 від 30 липня 1993 року (а.с. 11,12,13). Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину розпорядившись майном померлої в шестимісячний термін після її смерті (а.с. 6,7,10). Крім того, відповідно до рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2012 року № 601/1763/12 за нею визнано право власності на спадковий житловий будинок № 29 по вул. Першотравневій в с. Зарубинці Андрушівського району Житомирської області та встановлено факт прийняття спадщини (а.с. 10). Позивачка виготовила правовстановлюючі документи на спадковий будинок(а.с. 14,15-16, 32,33). Однак позивачка не може оформити свої спадкові права, оскільки на вищевказані земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власниці (а.с. 18).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380, 1225 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст. ст.81, 120, 125 ЗК України.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавиця була власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України, де вказано, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.120 ЗК України, набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення, відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки в даному випадку правового значення не має.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачкою право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Першотравневій, 29 в с. Зарубинці Андрушівського району Житомирської області та площею 0,35 га. - для ведення особистого селянського господарства вул. Першотравневій в с. Зарубинці Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 14 лютого 1997 року, оскільки в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості оформити своє право на спадщину.

Керуючись ст.ст. 4, 76 - 89, 141,258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1), право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Першотравневій, 29 в с. Зарубинці Андрушівського району Житомирської області та площею 0,35 га. - для ведення особистого селянського господарства вул. Першотравневій в с. Зарубинці Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 14 лютого 1997 року.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Суддя:ОСОБА_4