____________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2/947/6199/19
УХВАЛА

про зміну порядку провадження у справі

та призначення підготовчого судового засідання

29.11.2019 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у одноособовому складі: головуючий - Літвінова І.А.

за участю секретаря судового засідання Молодова В.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі заяву сторони відповідача щодо зміни порядку розгляду цивільної справи № 520/19815/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого подружжям за час шлюбу та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до Київського районного суду м. Одеси позовну заяву до ОСОБА_2 з вимогами поділити спільне набуте майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 70,2 кв.м., житлова площа 36,8 кв.м. у рівних частках по Ѕ частки кожному з подружжя; виділити ОСОБА_1 Ѕ частини квартири, яка складається з загальної площі у розмірі 35,1 кв.м. та житлової площі у розмірі 18,4 кв.м.; визнати за позивачем право приватної власності на Ѕ частин квартири АДРЕСА_1 ; відповідачу ОСОБА_2 виділити Ѕ частини квартири, яка складається з загальної площі у розмірі 35,1 кв.м. та житлової площі у розмірі 18,4 кв.м.; визнати за відповідачем право приватної власності на Ѕ частин квартири АДРЕСА_1 .

За вказаною позовною заявою суд відкрив провадження у цивільній справі № 520/19815/18, призначивши спрощений порядок розгляду справи.

До початку розгляду справи по суті зі сторони відповідача надійшла заява про виклик свідків та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.11.2019 року вирішення питання щодо зміни порядку розгляду справи було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися, що не є перешкодою для проведення цього судового засідання.

В ході розгляду заперечень зі сторони відповідача суд дійшов висновку про необхідність змінити порядок розгляду цивільної справи № 520/19815/18 зі спрощеного на загальний позовний, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною четвертою статті 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначено загальне позовне провадження.

Сторона відповідача у цивільній справі № 520/19815/18 пред`явлений до неї з боку ОСОБА_1 не визнає та заявляє про необхідність допитати свідків, що є можливим лише в судовому засіданні.

Проаналізувавши обставини цивільної справи № 520/19815/18, суд доходить висновку про необхідність здійснення провадження та встановлення порядку розгляду цієї справи, виходячи в першу чергу із забезпечення учасникам належних умов для реалізації їх процесуальних прав.

Суд наголошує, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК).

Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права.

Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Не допущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів задеклароване статтею 22 Конституції.

Частиною п`ятою статті 4 цього Кодексу встановлено, що жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Шляхом подання особистих пояснень та доказів учасники справи реалізують принцип змагальності сторін.

Суд наголошує, що саме засада змагальності опосередковано, через її контролюючу функцію, є гарантом законності, об`єктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (Рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», від 23 червня 1993 року, заява № 12952/87, п. 63).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.

В рішеннях де Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення ст. 6 Конвенції, зазначено таке: Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» (LoboMachado v. Portugal) і «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., та рішення у справі «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Niderost-Huberv. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).

Суд констатує порушення у цивільній справі № 520/19815/18 процесуальних строків, визначених статтею 279 ЦПК України, але наголошує на пріоритетності встановлення судової процедури, яка має на меті сприянню реалізації права сторін на змагальність, рівність перед законом та справедливий суд протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 121 ЦПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції право на справедливий судовий розгляд включає в себе право на доступ до суду та право на доступ до правосуддя в широкому розумінні.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі статтею 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у цивільному процесі встановлена законом.

Відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод» від 17.07.1997 р. дана Конвенція та Протоколи до неї № 2,4,7,11 є частиною національного законодавства України.

Згідно з статтею 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить стаття 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Судове рішення приймається суддею зважаючи на усі обставин справи.

Частиною шостою статті 277 ЦПК України встановлено, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання (ч. 1 ст. 196 ЦПК).

Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 196 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 11, 116, 118, 150, 196, 274, 277 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Змінити спрощений порядок розгляду цивільної справи № 520/19815/18 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про поділ майна, набутого подружжям за час шлюбу та визнання права власності.

Цивільну справу № 520/19815/18 - призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У відповідності до статті 189 ЦПК України у підготовчому провадженні:

остаточно визначити предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу;

з`ясувати заперечення проти позовних вимог;

визначити обставини справи, які підлягають встановленню;

вчинити інші дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

До початку підготовчого засідання учасники справи можуть надавати заяви по суті справи чи з процесуальних питань у порядку, визначеному ухвалою суду, постановленій у цій справі 12.12.2018 року, з правом звернення до суду із заявами про поновлення чи продовження процесуального строку.

Підготовче засідання розпочати - 20 грудня 2019 року о 12 годині 00 хвилин в залі к.-№240 Київського районного суду м. Одеси (м. Одеса, вул. Варненська, 3-Б, ІІ поверх).

У відповідності до статті 197 ЦПК України підготовче засідання провести з повідомленням учасників справи.

У підготовчому засіданні:

з`ясувати чи бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді;

у разі необхідності заслухати уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглянути відповідні заяви;

за необхідністю - вирішити питання про вступ у справу інших осіб, прийняття зустрічного позову;

з`ясувати, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі;

з`ясувати, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; за необхідністю - вирішити питання про витребування додаткових доказів та визначити строки їх подання, вирішити питання про забезпечення доказів;

за необхідністю - вирішити питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста;

вирішити заяви та клопотання учасників справи;

призначити справу до розгляду по суті, визначити дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті;

встановити порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті;

з`ясувати розмір заявлених сторонами судових витрат;

здійснити інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення.

Ухвала окремо від рішення суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Літвінова І. А.