ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/590/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 304070000 Тептюк Є. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі суддів: Новікова О.М., Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю (ТРВ) «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості -

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ТОВ «Черкасиенергозбут» звернулось до суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на несвоєчасну оплату послуг з постачання електричної енергії.

Позовна заява обґрунтована тим, що ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області відповідно до додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території».

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщено на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут» за посиланням http:/energozbut.ck.ua/pob.html.

Договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1

02.01.2019 року відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та протягом січня - квітня поточного року мешканцями вказаного домоволодіння спожито електроенергії обсягом 2 741 кВт на загальну суму 3 896,23 грн., з яких було сплачено лише 595,00 грн. у квітні 2019 року.

Станом на момент подачі позову відповідачі мають непогашену заборгованість перед позивачем в розмірі 3 301 грн. 23 коп., яку позивач і просив стягнути на свою користь.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Суд мотивував своє рішення тим, що позивач не довів укладення між сторонами договору приєднання. Договір про надання послуг не є повністю заповненим, в наданому примірнику відсутні підписи споживачів. А в матеріалах справи відсутні невід`ємні частини (додатки) до договору.

Крім того, суд вказав на безпідставність вимог до трьох відповідачів, оскільки не доведено, що відповідачі є співвласниками домоволодіння, до якого постачається електроенергія. Особовий рахунок відкрито лише на ОСОБА_1 . Право вимоги до решти відповідачів не обґрунтовано позивачем.

Рішення оскаржено позивачем в апеляційному порядку.

Доводи скарги зводяться до того, що факт укладення договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг підтверджується не лише підписанням заяви-приєднання до умов договору, а і в інші способи, зазначені в Постанові НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (з наступними змінами), а саме: шляхом приєднання до умов договору, опублікованого, в тому числі, на веб-сайті постачальника; шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника; фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії.

Апелянт зазначає, що відповідачами протягом січня-квітня поточного року спожито електричну енергію обсягом 2 741 кВт та частково сплачено заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 595 грн. у квітні 2019 року. Вказані обставини, на думку апелянта, є підтвердженням приєднання до публічного договору. Щодо підтвердження права вимоги до трьох відповідачів, то скаржник зазначає, що надавав суду першої інстанції довідку Червонослобідської сільської ради про те, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважаючи оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, апелянт просить його скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити.

На апеляційну скаргу відзив не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розрахунків нарахувань по активній електроенергії за січень - квітень 2019 року за домоволодінням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , наявна заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію в сумі 3 301,23 грн. (а.с. 16-19).

Відповідно до довідки Червонослобідської сільської ради від 20.05.2019 №919/02-09, за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , 1974 року народження - власник домоволодіння, ОСОБА_2 , 1997 року народження - донька власниці, ОСОБА_3 , 1999 року народження - син власниці (а.с. 22).

Крім того, на підтвердження своїх доводів позивач надав договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, в якому не вказана дата укладення договору, ім`я та адреса споживача послуг, а також відсутні підписи сторін договору (а.с. 11-15).

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 , надавались послуги з постачання електричної енергії, яка споживалась користувачами, та за користування якими частково погашалась заборгованість. Власником будинку є ОСОБА_1 . За вказаною адресою зареєстровані також двоє її повнолітніх дітей.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено договірні відносини з відповідачами.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками, виходячи із такого.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Згідно зі статтею 162 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону України до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до пп. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами

За правилом ч. 1 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 62 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.

На час звернення позивача із позовом до суду, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам, регулюються Законом України № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312.

Відповідно до п. 7 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - Правила) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умов надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до пункту 1.2.8 Правил постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.

Пунктами 2.1.2, 2.1.4 Правил оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Відповідно до п. 1.2.15 Правил укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору. Укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Пунктом 2.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії зазначено, що у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт.

Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Таким чином, Правилами роздрібного ринку електричної енергії визначено загальне правило, за яким договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором, до якого приєднується споживач.

Згідно ч. 1 ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

2. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

З огляду на викладене, зважаючи на цивільно-правову природу договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (публічний договір), виходячи із встановленої у ст. 204 ЦК України презумпції правомірності правочину, враховуючи що відповідачі, які належним чином повідомлені про розгляд справи, не надали жодних заперечень на спростування доводів позивача, колегія суддів дійшла висновку про доведеність вимог позивача стосовно укладення із власником житлового будинку договору про постачання електричної енергії.

Той факт, що договір не підписано, не впливає на такий висновок суду, оскільки про прийняття умов договору свідчать конклюдентні дії відповідача, які полягають у споживанні наданої послуги та часткової їх оплати.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

З приведеної вище довідки Червонослобідської ради від 20.05.2019 року № 919/03-09 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані усі відповідачі.

Таким чином, позивачем підтверджено право вимоги до трьох відповідачів, як власника домоволодіння та до осіб, які зареєстровані у житлі власника.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог є передчасними, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права і призвели до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, такі порушення є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачів.

Судові витрати, понесені позивачем, складаються із судового збору, сплаченого з звернення з позовом в сумі 1 921 грн. та подачі апеляційної скарги в розмірі 2 881 грн. 50 коп., а всього 4 802 грн. 50 коп. Тому, з кожного з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати по 1 600 грн. 83 коп.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» задовольнити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2019 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» ( 18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166, ) заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 3 301 грн. 23 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» судові витрати в розмірі по 1 600 грн. 83 коп. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді :