Справа № 524/5664/18
Провадження №2/524/255/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого - судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Гладкій К.О.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Зазначає, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.12.2006 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.11.2006 року і до досягнення ним повноліття. До цього часу відповідач сплачує визначену рішенням суду суму коштів, яка є недостатньою для забезпечення належного матеріального утримання сина. У звязку з наведеним позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 та стягувати їх у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідачем подано відзив на позов. Зазначає, що на теперішній час не має постійного заробітку, в нього відсутнє рухоме та нерухоме майно, грошові заощадження. Крім того, на його утриманні перебуває непрацездатна ОСОБА_4, яка отримує щомісячну пенсію у розмірі 1435 грн. та потребує медичного нагляду та забезпечення лікарськими засобами. У звязку з чим просить стягувати з нього аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1050 грн.
Позивачем подано відповідь на відзив. Вказує, що визначення аліментів у твердій грошовій сумі є правом одержувача аліментів, а не їх платника. На сьогоднішній день змінилося її матеріальне становище, оскільки вона з 02.07.2018 року звільнена з роботи та на даний час не працює. Крім того, після перенесеної закритої черепно-мозкової травми у 2012 році погіршилося здоровя сина, що спричинило додаткові матеріальні витрати. Також, на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, відповідач мав ще одну неповнолітню дитину, але на даний час інших неповнолітніх дітей, які б перебували на його утриманні відповідач не має.
Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив. Зазначає, що позивач намагається перекласти обовязок утримання неповнолітнього сина виключно на нього, посилаючись у позові та у відповіді на відзив, як на підставу збільшення аліментів зміну її матеріального стану, а саме що звільнена з роботи, що суперечить нормам ст. 180 СК України. Враховуючи матеріальний стан, нерегулярний мінливий дохід та перебування на його утриманні непрацездатної особи просить стягувати з нього аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1050 грн.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не зявилися, просять розглядати справу без їх участі, про що надали письмові заяви.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_2 ОСОБА_3 Вікторовича, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.12.2006 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.11.2006 року і до досягнення ним повноліття.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВерховноїРади України№ 789-ХІІвід 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України"Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 181СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із змісту наведених положень ст.ст. 181, 192СК України вбачається, що одержувач аліментів має право звернутись до суду з позовом як про зміну способу стягнення аліментів так і про зміну розміру аліментів, що визначені рішенням суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень;

Враховуючи викладене, а також те, що обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до норм чинного законодавства, покладено на обох батьків та зважаючи на встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років, суд приходить до висновку, що сплата відповідачем аліментів, які визначені рішенням суду, на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, вочевидь не є достатнім розміром аліментів, який би забезпечував гармонійний розвиток дитини.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні.

В даному випадку позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не надано.

Доказів утримання непрацездатної особи відповідачем не надано. Посилання відповідача на нерегулярний, мінливий дохід, не звільняє його від обов'язку утримувати дитину.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до норм ст.ст. 181, 184 СК України, право визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі належить тому з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За таких обставин, аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні підстави для зміни розміру аліментів, що стягнуті рішенням суду. Указані обставини, на думку суду, є підставою для збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на її користь на утримання їхнього сина до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. При цьому суд враховує втрату позивачем роботи та матеріальне становище відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.259 ЦПК України,180-182, 192 СК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Автозаводського районного суду Кременчука від 04.12.2006 року у справі №2-3438 збільшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути кошти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк