"10" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Астахової О.О.,
при секретарі Індик М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся з позовом до суду про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.01.2012 року у розмірі 9849,54 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.
Підписання вищевказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на вказаному банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг.
АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно із п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.
Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
Відповідач своєчасно позивачу грошові кошти не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
15.06.2014 року була направлена претензія кредитора до Десятої Київської державної нотаріальної контори.
26.06.2014 року позивачем було отримано відповідь від Десятої Київської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса, за місцем заведення спадкової справи.
22.12.2016 року позивачем було отримано відповідь приватного нотаріуса, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , які звернулись із заявами про прийняття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
14.05. 2018 року до спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги. Проте ніяких дій відповідачами здійснено не було.
Станом на дату смерті позичальника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість за договором складається із заборгованості за кредитом у сумі 9 849,54 грн.
Оскільки відповідачі являються правонаступниками після померлого позичальника ОСОБА_3 і прийняли спадщину, посилаючись на положення ст. 1282 ЦК України, позивач просить про задоволення позову.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2018 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Розгляд справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачам був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. ( а.с. 63).
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2019 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до підготовчого засідання. (а.с. 65).
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року закінчено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. (а.с.85).
У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду надав заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи у його відсутність. Зі змісту заяви убачається, що заявлені позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідачі у судове засідання також не з`явились повторно, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлялись судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи або заперечень проти позову до суду не надійшло. Правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористались.
Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 26 січня 2012 року ОСОБА_3 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно якої він виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна». ( а.с. 5).
У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором станом на 22.05.2013 року становить 9849,54 грн. і складається із залишку заборгованості за наданим кредитом. (а.с. 3-4).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом ЗАГС муніципалітету Кишинів. ( а.с. 31).
Відповідно до листа - відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С., 19 листопада 2013 року була відкрита спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . 27 грудня 2013 року спадкоємці померлого отримали свідоцтва про право на спадщину. Спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є: дочка ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 та син: ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.с. 38).
30.03.2018 року відповідачам були направлені листи -претензії з вимогою здійснити оплату заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.01.2012 року станом на 22.05.2013 року у розмірі 9849,54 грн. ( а.с. 39-40).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.
Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Як убачається із відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С. від 06.12.2016 року № 133/0116, яка була отримана Банком 22.12.2016 року, спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є: дочка ОСОБА_2 та син: ОСОБА_1 , які отримали свідоцтва про право на спадщину після померлого батька ІНФОРМАЦІЯ_3 . ( а.с. 38).
Лист-претензія направлена Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" на адресу відповідачів 30.03.2018 року (а.с.39-49).
Таким чином, 22 грудня 2016 року кредитор - АТ КБ «Приватбанк" знав про прийняття відповідачами спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальника ОСОБА_3 . Проте звернувся з листом претензією до відповідачів тільки 30.03.2018 року, тобто з пропуском строку визначеного ч.2,3 ст. 1281 ЦК України.
З огляду на означене в силу положень ч. 4 ст. 1281 ЦК України, АТ КБ «Приватбанк", як кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Крім того, частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
За положеннями ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 94 ЦПК України).
Статтями 76-80 ЦПК України визначено поняття належності, достатності, допустимості та достовірності доказів.
За ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.01.2019 року суд перейшов до розгляду справи в загальному провадженні та роз`яснив, що необхідність такого переходу зумовлена тим, що при вирішенні даної справи є необхідність у додатковому обсязі доказів, зокрема щодо дослідження належним чином завірених копій матеріалів спадкової справи, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.65).
Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим позивач не з`являвся на судовий розгляд, із клопотаннями про витребування/забезпечення доказів до суду не звертався, чим розпорядився наданим йому процесуальним правом на власний розсуд.
А відтак, суд виходить із доказів наданих позивачем, в яких відсутні відомості щодо меж вартості майна, одержаного відповідачами у спадщину.
За положеннями ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
На підставі ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. відшкодуванню не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 284, 289, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 512, 525, 526, 530, 549, 612, 615, 1048, 1050, 1054, 1218, 1281, 1282 Цивільного кодексу України, суд, -
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити рішення суду до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.О. Астахова
Повний текст рішення суду виготовлений 20 грудня 2019 року.