Справа № 307/2838/17
Провадження № 2/307/284/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника Новоселицької сільської ради Орябко В.В.

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоселицької сільської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на майновий пай,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом. За його клопотанням до участі у справі в якості співвідповідача було залучено ОСОБА_4 . Посилається на те, що свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЗК № ХІ 088999 є підробленим і було видано із порушенням закону та встановленого порядку, так як воно не видавалося Новоселицькою сільською радою і суперечить п. 458 списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого загальними зборами співвласників 02.04.2000 р. згідно якого ОСОБА_5 володіла майновим паєм на суму 4393 гривні, а не 621, як зазначено у свідоцтві. Вказане свідоцтво порушує його права, як особи що на підставі договору дарування має право на майнові паї в КСП «Полонина».

Новоселицький сільський голова ОСОБА_6 .В. в судовому засіданні пояснила, що сільським головою працює із 2006 року. Видаючи працівникам КСП «Полонина» свідоцтва про право на майновий пай сільська рада переносила суму вказану у білому свідоцтві. Свідоцтво про майновий пай ОСОБА_5 на суму 621 грв. видавалося Новоселицькою сільською радою. Якщо свідоцтво про право на майновий пай ОСОБА_5 є неправомірним його потрібно скасувати.

Співвідповідачка ОСОБА_3 позов визнала. Пояснила, що їй не відомо чому на ім`я матері - ОСОБА_5 - було видано свідоцтво на 621 гривню коли мати мала право на пай у розмірі 4393 гривні. Вважає, що свідоцтво від 05.03.2013 р. слід скасувати.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним та припинення правовідношення.

За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.ст. 7, 9 Закону України "Про колективні сільськогосподарські підприємства" об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

До пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Члену підприємства щорічно нараховується частина прибутку залежно від частки у пайовому фонді, яку за його бажанням може бути виплачено або зараховано у збільшення частки в пайовому фонді. Ці відносини регулюються статутом підприємства. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Згідно п.п. 1.4-1.7 методичних рекомендацій Міністерства сільського господарства і продовольства України про порядок отримання майнового паю, які діяли на момент видачі ОСОБА_5 свідоцтва про право на майновий пай № 458 від 02.04.2000 р., при виході із колективного сільськогосподарського від 01.01.1996 р. майновий пай - це грошовий еквівалент трудового внеску кожного працівника в колективне надбання (майно) за період роботи в господарстві (на дату паювання). Розрахунок трудового внеску членів підприємства для паювання майна обчислюється через суму всіх форм оплати праці матеріального стимулювання, включаючи натуральні видатки, за весь період роботи в ньому. Період вибірки заробітної плати рекомендується брати якомога триваліший, що дає змогу в більш повній мірі врахувати трудовий внесок не тільки працюючих, але й пенсіонерів. Суть паювання колективної власності полягає у подоланні відчуженості працівників підприємства та прирівняних до них осіб від засобів виробництва і результатів праці, перетворення їх у реальних власників майна. Пай є власністю члена підприємства і право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом останній набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу із підприємства працівник має право на пай натурою, грішми або цінними паперами, що визначається конкретними умовами господарської діяльності підприємства.

Наданими позивачем документами стверджено, що він є власником майнових паїв КСГП «Полонина» із 01.09.2004 року (а.с. 24, 73 т.1). Отже будь-які питання щодо майнових паїв цього сільськогосподарського підприємства стосуються його прав та обов`язків.

Із свідоцтва про право на майновий пай № 458 від 02.04.2000 р., виданого КСП «Полонина» убачається, що ОСОБА_5 , мешканці АДРЕСА_1 належить майновий пай вартістю 4393 пайових гривень. На цьому свідоцтві від руки дописано фразу: «Фуражний склад 621 гривень».

Актом приймання-передачі майнового паю в натурі від 17.04.2000 року стверджено, що ОСОБА_5 було передано пай згідно лоту 024, склад фуражний - інв. номер 0076, огорожа - інв. номер 0144, ваги РП-500 - інв. номер 0305 на суму 621 грв. Загальна вартість майна становить 62218 гривень.

Згідно п. 13 «Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення» затвердженого постановою КМУ № 177 від 28.02.2001 р. «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства.

Із змісту наведеного вище нормативно-правового акту вбачається, що на майновий пай членів колективних сільськогосподарських підприємств видається одне свідоцтво незалежно від його розміру.

У 2013 році Новоселицька сільська рада видала на ім`я ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства серії ЗК № ХІ 088999 . Із цього свідоцтва убачається, що із мана вартістю 62218 грв. ОСОБА_5 належить частка у розмірі 621 гривня.

Разом з тим суд встановив, що 20.07.2012 року, Новоселицькою сільською радою ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства серії ЗК № ХІ 088995 згідно якого із майна вартістю 62218 грв. йому належить частка у розмірі 64467 гривень.

Відповідно до вищевказаного акту приймання-передачі майнового паю в натурі від 17.04.2000 об`єктом вартістю 62218 гривень є склад фуражний, огорожа та ваги РП-500, тобто у обох свідоцтвах (і ОСОБА_1 і ОСОБА_5 ) мається на увазі одне й те саме майно.

Враховуючи, що ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на майновий пай було видано 20.07.2012 р., і у ньому зазначено, що йому належать паї на суму більшу ніж коштує весь об`єкт (акт прийому-передачі від 17.04.2000 р.), сільська рада не мала права видавати ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на майновий пай на суму 621 гривня серії ЗК № ХІ 088999 від 05.03.2013 року на майно раніше передане іншій особі.

Згідно статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Тому свідоцтво серії ЗК № ХІ 088999, слід визнати незаконним та скасувати.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, указом Президента України № 62/2001 від 29.01.2001 р. «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою КМУ № 177 від 28.02.2001 р. «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» суд, ст. 23 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Свідоцтво про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства серії ЗК № ХІ 088999 , видане Новоселицькою сільською радою 05.03.2013 р. у розмірі 621 гривня на ім`я ОСОБА_5 визнати незаконним та скасувати.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 25.11.2019 року.

Головуючий В .І. Гримут