У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Родіну О.В., звернулися до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з тексту поданої позовної заяви, позивачем не виконано вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме:

?у вступній частині позовної заяви не вказано адреси електронної пошти учасників справи;

?позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні. Проте прохальна частина позовної заяви ОСОБА_1 даним нормам закону не відповідає, пункти 2 та 3 прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 є не чіткими, не конкретизовано викладеними.

А саме:

пункт 2 прохальної частини позову містить вимогу про: виділення в натурі відповідної частини Ѕ земельної ділянки, яка належить позивачу на праві спільної часткової власності та розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, позивач не зазначає, кому саме вона просить суд виділити в натурі таку частину спірного майна, оскільки як вказує в своєму позові, дана частина майна вже належить їй на праві власності;

пункт 3 прохальної частини позову містить вимоги про: припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку, на будинок АДРЕСА_1 . Проте, позивачем знову ж такі не зазначено за ким саме вона просить суд припинити право спільної часткової власності на спірне майно.

З тексту позову ОСОБА_1 вбачається, що предметом позову, з яким позивач звернулася до суду, є 2 вимоги майнового характеру та 1 вимога немайнового характеру, які оформлені в три окремі вимоги. Відповідно, кожна з таких вимог є об`єктом справляння судового збору.

При цьому, позивачем надано до суду оригінал квитанції про сплату судового збору за подання позову до суду немайнового характеру на суму 802, 80 грн. Проте, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. А тому, позивачу необхідно зазначити, яким чином нею було розраховано розмір сплаченого нею при подачі позову до суду судового збору.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову.

Згідно з положеннями ст.181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Так, позивачем в поданій позовній заяві висунуто вимоги про виділ в натурі майна, що належить сторонам у справі на праві спільної часткової власності.

Спірні правовідносини регулюються ст. 364 ЦК України і складають зміст права спільної власності, як це регламентовано Книгою 3 Розділом 1 Главами 23, 26 ЦК України.

Отже, між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна, який за своїм правовим змістом є майновим й зокрема стосується виділення в натурі частини з цього майна. Зазначене стосується здійснення права спільної часткової власності.Наслідком виділення частки з нерухомого майна в натурі є припинення права спільної часткової власності. Отже, посилання представника позивача на те, що поданий позов має немайновий характер є не обгрунтованими.

Відповідно до вимог п.п. 9, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року встановлено в розмірі 1 921, 00 грн.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

З урахуванням викладеного вище, позивачу необхідно визначити ціну позову для позовних вимог майнового характеру, подати докази на підтвердження дійсної вартості спірного нерухомого майна та сплатити судовий збір за дві вимоги майнового характеру, відповідно до ставок, визначених Законом України «Про судовий збір» на розрахунковий рахунок Деснянського районного суду м. Києва:

Отримувач коштів: УК у Десн.р-ні/Деснян.р-н

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37984978

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA6026004

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Деснянський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи все вищевикладене, позивачу необхідно виконати вимоги даної ухвали суду. У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. В разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: