РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

за участі секретаря Давиденко Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирської області, третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Житомирській області про скасування обтяження автомобіля, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаною і в ході розгляду справи уточненою позовною заявою просить суд ухвалити рішення про виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про об'єкт обтяження: легкового автомобілямарки MITSUBISHI, моделі Pajero Sport, 2006 року випуску, сірого кольору, номер кузова №JMB0RK9607J000165, державний номерний знак НОМЕР_1.

В обґрунтування позовної заяви вказав, що позивач являється добросовісним набувачем вказаного автомобіля, однак наявність в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису про обтяження вказаного автомобіля суттєво звужує обсяг реалізації права власності на таке майно, закріплене в статті 41 Конституції України.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, що відповідає положенням ст. 274 ЦПК України і підстав для переходу до іншого виду судом встановлено не було.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з"явився надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судові засідання також не з"явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду.

Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки MITSUBISHI, моделі Pajero Sport, 2006 року випуску, номер кузова (шасі, рама) №JMB0RK9607J000165, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії №СХО 724251, виданого підрозділом МВС Центр 1841.

Вказаний автомобіль був придбаний позивачем у ОСОБА_2 у 2016 році на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу марки MITSUBISHI, моделі Pajero Sport, 2006 року випуску /а.с. 10/.

На підстави заяви ОСОБА_1 №104622627 від 25.10.2016 року в ТСЦ № 1841 у відповідності до вимог ПКМУ № 1388 від 07.09.1998 року, працівниками зазначеного сервісного центру, такий транспортний засіб було перевірено по наявних базах НАІС ДДАІ МВС України, в т.ч. «Арешт та/або заборона на відчуження», в результаті чого жодних співпадань виявлено не було.

Отже, під час реєстрації будь-які обтяження або обмеження щодо вказаного автомобіля були відсутні.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №56003052 від 13.06.2018 року, міститься запис про заставу рухомого майна, обєктом обтяження вказано: легковий автомобіль MITSUBISHI, моделі Pajero Sport 3.0 АТ, 2006 року випуску, №JMB0RK9607J000165, державний номерний знак НОМЕР_2. Боржником вказано ОСОБА_3, підставою вказано договір застави транспортного засобу між ОСОБА_3 та Житомирська обласна дирекція ПАТ «ОСОБА_4 Аваль». /а.с. 5-7/

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. ст. 316-317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При оцінці правомірності обраного способу захисту порушених прав, суд виходить з того, що Верховний Суд України у Постанові від 12 червня 2013 року в справі № 6-32цс13 висловив правову позицію, відповідно до якої законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ПК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Аналізуючи встановлені по справі обставини та надані позивачем докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки обтяження належного позивачу на праві власності транспортного засобу - легкового автомобіля, а саме: MITSUBISHI, моделі Pajero Sport, 2006 року випуску, сірого кольору, номер кузова (шасі, рама) №JMB0RK9607J000165, номер державної реєстрації 13345780, обмежує здійснення власником своїх повноважень на розпорядження зазначеним майном, оскільки позивач не є відповідальним за договором застави № 7095 від 13.12.2006 року, тому відомості про таке обтяження підлягають вилученню з Державного реєстру обтяжень рухомого майна з метою судового захисту порушеного права позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 12, 13, 81, 247, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис №13345780 від 06.12.2012 року про обтяження легкового автомобіля MITSUBISHI моделі Pajero Sport 3.0 АТ, 2006 року випуску, сірого кольору, номер об'єкта JMB0RK9607J000165, номер державної реєстрації АМ7704ВЕ (наразі АМ8998 ВЕ), обтяжувач ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», боржник ОСОБА_3, код НОМЕР_3.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1. ідентифікаційний номер НОМЕР_4).

Відповідач: Житомирський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирської області (адреса: м. Житомир, вул. Л. Качинського, 12-а).

Третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Житомирській області (юридична адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96).

Суддя Н.Ф. Слюсарчук