ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/485/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Токова С.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах::

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя-доповідач)

Суддів Карпенко О.В., Василенко Л.І.

за участю секретаря Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ; представник ОСОБА_2 - адвокат М.Р. Крушельницька

відповідач - Державний нотаріус першої Черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В.;

особа, яка подала апеляційну скаргу - представник ОСОБА_2 - адвокат М.Р. Крушельницька

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Крушельницької М.Р. на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2019 року про призначення посмертної судово - психіатричної експертизи, постановленої під головуванням судді Токової С.Є., у Соснівському районному суді м. Черкаси 02.09. 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Юлії Вадимівни про визнання договору дарування недійсним, -

в с т а н о в и в :

24.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до ОСОБА_2 , Державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. про визнання договору дарування недійсним.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_3 , який проживав за адресою АДРЕСА_1 . Він, як рідний син, є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька ОСОБА_3 . Після звернення до нотаріуса позивачу стало відомо, що вищевказана квартира за договором довічного утримання перейшла у власність відповідачу. Також йому стало відомо, що є договір дарування квартири.

ОСОБА_1 вважає, що договір дарування, укладений між його батьком та відповідачем ОСОБА_2 необхідно визнати недійсним, оскільки його батько хворів, був інвалідом першої групи, тому не міг добровільно укласти даний договір. Позивач вважає, що порушені його права, як спадкоємця, тому звернувся з даним позовом в суд про визнання договору дарування недійсним.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 21 травня 2018 року на 16-00 год. у загальному провадженні.

11 січня 2019 року ухвалою районного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 січня 2019 року.

30.08.2019 року через канцелярію суду позивач ОСОБА_1 подав клопотання про призначення у справі посмертної судово - психіатричної експертизи, посилаючись на необхідність проведення експертизи, що потребує спеціальних знань, з метою з 'ясування обставин, які мають значення для справи. При цьому, він вказував, що при укладанні договору довічного утримання, батько ОСОБА_3 не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними. В прохальній частині клопотання про призначення експертизи, ОСОБА_1 просив призначити посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити Комунальному закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» адреса: вул. Металургів, буд. 2 А, в селищі міського типу Нове, м. Кропивницький, Кіровоградської обл.

На вирішення експертизи позивач просив поставити наступне питання: Чи здатний був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними з огляду на наявність захворювань та отримання медикаментозного лікування на момент укладення договору довічного утримання від 31.08.2015 року ?

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2019 року призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. про визнання договору дарування недійсним посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: Чи здатний був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними на момент укладання договору довічного утримання від 31 серпня 2015 року, посвідчений державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В.?

Виконання посмертної судово-психіатричної експертизи доручено експертам Комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», яке знаходиться за адресою: 25491 Кіровоградська область, м. Кропивницький, селище міського типу Нове, вул. Металургів, 2а. Витрати за проведення експертизи покладено на позивача.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про призначення експертизи, ОСОБА_2 через свого представника - адвоката М.Р. Крушельницьку оскаржив ухвалу суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою у зв`язку з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню. Крім того, скаржник зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, так як предметом позовних вимог є дійсність саме договору дарування, а не договору довічного утримання, що в свою чергу, призвело до прийняття незаконного рішення. В порушення вимог закону подане позивачем клопотання було обґрунтоване лише твердженням позивача, що померлий ОСОБА_3 , у момент укладання оспорюваного договору перебував у стані, коли він не міг розуміти значення своїх дій та не міг ними керувати. Однак, скаржник зазначає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що померлий перебував на обліку у лікаря-психіатра, мав психічні розлади чи вчиняв неконтрольовані чи неадекватні дії. Судом не було взято до уваги і те, що призначення по справі недоцільної експертизи та зупинення провадження у справі за відсутності достатніх підстав, порушує розумні строки тривалості судового провадження, що, в свою чергу, є порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку неналежним і безстороннім судом, і як наслідок - права сторони на ефективний засіб юридичного захисту своїх прав.

Представник ОСОБА_2 - адвокат М.Р. Крушельницька просить ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2019 року про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи у справі № 712/4560/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, укладеного між його батьком ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачем, залишити без задоволення.

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2019 року.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року проведення підготовчих дій по вищезазначеній апеляційній скарзі закінчено, а справу призначено до розгляду на 17 жовтня 2019 року на 14 год. 30 хв.

17 жовтня 2019 року ухвалою Черкаського апеляційного суду цивільну справу за № 712/4560/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Юлії Вадимівни про визнання договору дарування недійсним - направлено до Соснівського районного суду м. Черкаси для дооформлення.

Ухвалою Соснівського районного суду від 18 листопада 2019 року виправлено допущену описку в ухвалах Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2018 року про відкриття провадження у справі, 11 січня 2019 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті та 02 вересня 2019 року про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Юлії Вадимівни про визнання договору дарування недійсним та зазначено вважати вірним предмет позову «визнання договору дарування недійсним».

Матеріали цивільної справи за № 712/4560/18 повернулися на адресу Черкаського апеляційного суду 19 листопада 2019 року, а справу було призначено до розгляду на 27 листопада на 15 год. 30 хв.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право : скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вищевказаним вимогам закону.

Задовольняючи клопотання про призначення посмертної судово - психіатричної експертизи, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості клопотання, посилаючись, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини у даній справі неможливо, а тому для всебічного розгляду справи дійшов висновку про необхідність призначення посмертної судово - психіатричної експертизи.

Колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з даним висновком суду першої інстанції щодо призначення експертизи, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права, суд не звернув уваги, що розглядається справа про визнання недійсним договору дарування, а призначаючи експертизу у справі за клопотанням позивача, суд поставив питання на вирішення експерту щодо укладення договору довічного утримання, що не відповідає обставинам справи та вимогам закону, є помилковим, оскільки призначена судом першої інстанції експертиза та поставлене питання судом на вирішення експертизи не відповідає предмету позову у даній справі.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом апеляційної інстанції, що 24.04.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до ОСОБА_2 , Державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. про визнання договору дарування недійсним.

Як вбачається із наявних матеріалів справи позивач ОСОБА_1 30.08.2019 року через канцелярію районного суду подав суду клопотання про призначення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи, посилаючись на необхідність проведення експертизи, що потребує спеціальних знань, з метою з 'ясування обставин, які мають значення для справи.

Позивач просив призначити посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити Комунальному закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» адреса: вул. Металургів, буд. 2 А в селищі міського типу Нове, м. Кропивницький, Кіровоградської області. На вирішення експертам позивач просив поставити питання: Чи здатний був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними на момент укладання договору довічного утримання від 31 серпня 2015 року ?

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Статтею 71 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення або договір з експертом чи експертною установою , якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України визначено підстави для призначення експертизи, а саме судом: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, - носіями таких спеціальних знань для надання висновку з досліджуваних питань, згідно ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» та ч. 1 ст. 73 ЦПК України, є експерти. Суб`єктивні підстави залежать від сторін (сторони) у спорі, якими (якою) не були надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, методів дослідження) належить до компетенції експерта.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

При визначенні питань, роз`яснення яких потребує висновку експерта, належить враховувати, що при призначенні експертизи щодо висновків у галузі іншій, ніж право, експерту для роз`яснення не можуть ставитися правові питання.

Колегія суддів, вважає за важливе відзначити, що під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем. Предметом позову є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті. Предметом позову є позовні вимоги.

Як вже зазначалося вище у постанові, позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , Державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. про визнання договору дарування недійсним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, та підлягають задоволенню щодо поставленого судом першої інстанції на вирішення експертизи питання: Чи здатний був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними на момент укладання договору довічного утримання від 31 серпня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. ?

Апеляційний суд звернув увагу на вказані обставини, у зв`язку з чим матеріали справи були ухвалою суду повернуті для дооформлення та виправлення допущених описок в ухвалах суду першої інстанції до районного суду, оскільки позовні вимоги заявлено позивачем щодо визнання недійсним договору дарування, а не договору довічного утримання. Оскільки, як встановлено апеляційним судом у суді першої інстанції є справа щодо визнання договору довічного утримання між цими ж сторонами, яка знаходиться у провадженні одного і того ж судді районного суду, в результаті чого і було допущено описки в ухвалах суду.

За таких обставин, після виправлення судом першої інстанції описок щодо оскаржуваного договору, виходячи з характеру спору про визнання договору дарування недійсним від 31.08.2015 року, поставлене питання на вирішення експертизи щодо договору довічного утримання не відповідає обставинам справи та предмету позову, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими лише в частині вимог апеляційної скарги, тому підлягають часткового задоволенню апеляційним судом, оскільки скаржник вірно звернув увагу, що для вирішення спору важливим є встановлення психічного стану особи в момент укладення договору дарування від 31.08.2015 року, а не в момент укладення договору довічного утримання.

На вищезазначене, суд першої інстанції уваги не звернув, не дослідив належним чином клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення експертизи, не надав оцінки поставленого питання позивачем у даному клопотанні на вирішення експертам, не взяв до уваги відзив представника ОСОБА_2 - адвоката Крушельницької М.Р., яка вказувала на невідповідність поставленого питання експертам предмету позову у даній справі, не дослідив належним чином, всіх обставин у справі, не перевірив доводи заперечення відносно поданого клопотання, що призвело до постановлення неправомірної ухвали суду, чим допущено порушення норм процесуального права.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що поставлене питання на вирішення експертизи : Чи здатний був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними на момент укладання договору довічного утримання від 31 серпня 2015 року, посвідчений державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В., не відповідає обставинам справи та предмету позову, його з`ясування не впливає на вирішення спору між сторонами, тому призначення експертизи із таким питанням є недоцільним.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими лише частково, оскільки вимоги апеляційної скарги не відповідають норм процесуального права щодо залишення без задоволення ухвали про призначення експертизи, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню колегією суддів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала суду першої інстанції про призначення посмертної судово - психіатричної експертизи у справі, постановлена з порушенням норм процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, та враховуючи фундаментальний принцип безперешкодного доступу до правосуддя, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (п. 1 ст. 6), колегія суддів апеляційного суду вважає, що постановлена судом першої інстанції, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав, передбачених пунктах 1,4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, тобто неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Виходячи із приписів ст. 141 ЦПК України, розподіл судових витрат здійснюється пропорційно розміру задоволених вимог, після закінчення розгляду справи по суті, тому питання щодо стягнення судових витрат не вирішується на даній стадії розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Крушельницької Марії Романівни - задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного нотаріуса Першої Черкаської державної нотаріальної контори Починок Юлії Вадимівни про визнання договору дарування недійсним - скасувати, матеріали справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Л.І. Василенко

О.В. Карпенко