Справа № 321/882/18
Провадження № 2/311/78/2019
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2019 року м. Василівка
Василівський районний суд Запорізької області у складі:
Головуючого судді: Сидоренко Ю.В.,
при секретарі: Осінцевій Л.А.,
В С Т А Н О В И В :
19 липня 2018 року до Михайлівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_5, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Згідно розпорядження в.о. Голови Михайлівського районного суду Запорізької області ОСОБА_6 від 19.07.2018 року, у звязку з неможливістю утворити склад суду для розгляду позову ОСОБА_1, цивільну справу № 321/882/18 провадження № 2/321/1048/2018 направлено до Василівського районного суду Запорізької області за найбільш територіально наближеною підсудністю, для розгляду по суті.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 22.11.2011 року між ним та АТ «ОСОБА_7 Капітал» був укладений кредитний договір GP 2787653 за умовами якого ОСОБА_7 надав йому кредит в сумі - 2 324, 00 гривень, строком на 18 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом, комісії та збитків. 14.07.2018 року, через Укрпошту ним було отримано лист, в якому знаходилась постанова Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_5 від 26.06.2018 року та з якої стало відомо, що відносно нього відкрите виконавче провадження № 56672288 щодо виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 № 4108 від 17.05.2018 року про звернення стягнення з нього на користь «ПУМБ» боргу в сумі - 34 553, 33 гривень та виконавчих витрат.
Позивач ОСОБА_1 вважає, що виконавчий напис № 4108 від 17.05.2018 року вчинено з грубими порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, є неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на його доходи та майно. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахувала та не перевірила факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норму Закону, а саме статтю 88 Закону України «Про нотаріат».
Так, відповідно до наданих ним матеріалів, як зазначає позивач, вбачається, що 22.11.2011 року між ним та АТ «ОСОБА_7 Капітал» був укладений кредитний договір GP 2787653, за умовами якого ОСОБА_7 надав йому кредит в сумі - 2 324, 00 гривень, строком на 18 місяців, зі; сплатою процентів за користування кредитом, комісії та збитків. А з постанови про відкриття виконавчого провадження слідує, що за виконавчим написом № 4108 від 17.05.2018 року, який вчинений Приватним нотаріусом ОСОБА_4, стягнення з нього боргу повинно здійснюватись на користь ПАТ «ПУМБ». Отже, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 не пересвідчилась в тому, що ПАТ «ПУМБ» має право вимоги, оскільки він не є стороною в кредитних правовідносинах, які виникли між позивачем та АТ «ОСОБА_7 Капітал». Договорів з ПАТ «ПУМБ» він, ОСОБА_1, не укладав і будь яких повідомлень від АТ «ОСОБА_7 Капітал» про передачу права вимоги у зобовязанні ПАТ «ПУМБ» з АТ «ОСОБА_7 Капітал» йому не надходило, а отже жодних зобовязань перед ПАТ «ПУМБ» він не має. Також, як зазначається позивачем, йому неодноразово дзвонили представники колекторських фірм з вимогою сплатити борг за кредитним договором, який був укладений з АТ «ОСОБА_7 Капітал», а з цього слідує, що ОСОБА_7 відніс його кредитний договір до числа проблемних та продав цей борг колекторській фірмі.
Окрім цього, розрахунок заборгованості невиконаних зобов»язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача.
Отже, як зазначає позивач ОСОБА_1, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов»язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п.13 розяснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.
Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником предявлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.
Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 30 липня 2018 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення недоліків, зазначених в установчій частині ухвали (а.с.19).
Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 13.08.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі № 321/882/18 провадження № 2/321/1048/2018 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_5, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та призначено цивільну справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.26-27).
24.09.2018 року до суду надійшов відзив на позов, який складений представником відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» ОСОБА_8 (а.с.44-46).
Ухвалами Василівського районного суду Запорізької області від 11 жовтня 2018 року, від 18 жовтня 2018 року, від 12 листопада 2018 року, від 12 грудня 2018 року задоволені клопотання представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про проведення судових засідань по розгляду цивільної справи в режимі відеоконференцзв»язку (а.с.92,132,143,155).

В судове засідання, призначене на 18.01.2019 року позивач ОСОБА_1 та його представник в особі адвоката ОСОБА_9 не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву позивача ОСОБА_1 (а.с.163) та подано заяву представника позивача адвоката ОСОБА_9 (а.с.170), в яких вони просять розглянути справу у їх відсутність, підтримують заявлені позовні вимоги у повному обсязі за підставами, які викладені у позовній заяві та наданими в попередніх судових засіданнях поясненнях. Крім того у поданій до суду заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до позовної заяви, яку подано ОСОБА_2 акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» до нього про стягнення боргу за кредитним договором №795, який було укладено між ним, ОСОБА_1 та ПАТ «ОСОБА_7 Капітал» Михайлівським районним судом Запорізької області 10.01.2019 року відкрито провадження у справі. Тобто, Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» відніс спірні правовідносини до цивільно-правового спору, який повинен вирішуватись судом, а тому виконавчий напис №4108, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» боргу в сумі 34553,33 гривень є протиправним та таким, що не підлягає виконанню. Наполягає на задоволенні позовних вимог, просить їх задовольнити за підставами викладеними у позовній заяві та просить взяти до уваги рішення судів в аналогічних справах за участю відповідача, копії яких додав до заяви (а.с.163,164-169).

Представник відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» ОСОБА_11 в судове засідання, призначене на 18.01.2019 року не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, проте 24.09.2018 року на адресу суду подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 (а.с.44-46), який було підтримано у повному обсязі представником відповідача в особі ОСОБА_11 безпосередньо в попередніх судових засіданнях та в якому Відповідач зазначає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, посилаючись на наступні обставини, що між АТ «ОСОБА_7 Капітал» та ОСОБА_1 підписано ОСОБА_12 укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) від 22.11.2011 року. Згідно з п.1 вказаного договору позивачу встановлено ліміт овердрафту за картковим рахунком у розмірі 0 (нуль) грн. 20.02.2015 року між АТ «ОСОБА_7 Капітал» та ОСОБА_1 підписано ОСОБА_12 про зміну Договору карткового рахунку та договору страхування (оферта). Згідно з вказаним договором позивачу встановлено ліміт овердрафту за картковим рахунком у розмірі 15 400,00 грн. строком 60 місяців, з процентною ставкою у розмірі 0,0001% річних при здійсненні розрахункових операцій у торговельно-сервісній мережі у грейс-період та 46% річних при здійсненні інших дебетових операцій та здійсненні розрахункових операцій у торговельно-сервісній мережі не у межах грейс-періоду (пільговий період) та комісією за обслуговування кредитної заборгованості за овердрафтом у розмірі 3%. Підписана між позивачем та відповідачем ОСОБА_12 та є договором приєднання, і фактично даний документ містить усі умови кредитного договору (пункти 1.1.-2.10.3).

19.07.2016 року ПАТ «ОСОБА_7 Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український ОСОБА_3». ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» є правонаступником усіх прав та зобовязань ПАТ «ОСОБА_7 Капітал», що підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських обєднань, Статутом ПАТ «ПУМБ». На баланс ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» внаслідок приєднання ПАТ «ОСОБА_7 Капітал» були передані права та обовязки за договором, укладеним з позивачем.

З 11.11.2015 року позивач ОСОБА_1 припинив вносити кошти на погашення овердрафту (10.11.2015 року була остання операція з внесення коштів на рахунок). Заборгованість позивача за договором (ОСОБА_12) станом на 07.05.2018 року становила: 15 807,96 гривень - за овердрафтом (з них: 407,96 гривень - сума несанкціонованого овердрафту); 18 745,37 гривень - проценти за користування овердрафтом. Строк користування овердрафтом згідно з договором (ОСОБА_12) від 20.02.2015 року встановлений на 60 місяців, тобто до 20.02.2020 року.

Відповідач направив на адресу позивача ОСОБА_13 вимогу (Повідомлення) № 198 від 05.04.2018 року, в якій повідомив, що відповідач є правонаступником AT «ОСОБА_7 Капітал», також повідомив про розмір заборгованості за кредитним договором (ОСОБА_12). Відправлення вимоги (повідомлення) підтверджується електронним реєстром з кодом відправлення № 530. Вказану вимогу позивач відмовився отримувати, що підтверджується роздруківкою із сайту ДП «Укрпошта». Відповідач вважає, що ним вжито усіх необхідних заходів для отримання вимоги (повідомлення) позивачем. Але відмова від отримання кореспонденції від кредитора є недобросовісними діями боржника, що свідчить про його вину та тягне цивільно-правову відповідальність. Позивач зобовязання з повернення овердрафту (кредиту) не виконує, заборгованість не погасив. У звязку з цим відповідачем прийнято рішення стягнути заборгованість за договором (ОСОБА_12) на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Виконавчий напис на ОСОБА_12 про зміну договору карткового рахунку та договору страхування (оферта) був вчинений 17.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4С,, за реєстровим № 4108. Згідно з даним виконавчим написом, з позивача стягнуто 34 553,33 гривень, з яких: 15 807,96 гривень - заборгованість за кредитом (овердрафтом); 18 745,37 гривень - заборгованість за процентами.

У відзиві відповідач також посилається на положення ст.87 Закону України «Про нотаріат», якою встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитним договором подаються, зокрема а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Банк нотаріусу надав усі необхідні документи, передбачені Переліком, а отже саме вони підтверджують безспірність заборгованості, також банк надав нотаріусу докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про виконання зобовязання за кредитним договором. Надання нотаріусу інших документів для вчинення виконавчого напису законодавством не перебачено. Таким чином, вимоги щодо надання відповідачем нотаріусу документів згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих, дотримано у повному обсязі.

Посилання позивача ОСОБА_1 про те, що для підтвердження безспірності вимог стягувач повинен надати нотаріусу документ, який свідчить про визнання боржником предявлених до нього вимог і визнання їх, відповідач вважає домислом позивача, який не ґрунтується на вимогах законодавства. Просить позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український ОСОБА_3», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м.Києва ОСОБА_5 залишити без задоволення (а.с.44-46).

Відповідач: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність з урахування фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства (а.с.94,150,161).

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_5 про час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомлення про отримання судових повісток (а.с.33,84,135,148,159), проте в судове засідання не з»явилася, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки до суду не надано, пояснень щодо предмета спору на адресу суду не подано, самостійних вимог щодо предмета спору не заявлено.

Суд, вислухавши в попередніх судових засіданнях пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_9, представника відповідача ОСОБА_11, ретельно вивчивши матеріали цивільної справи №321/882/18, повно та всебічно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В судовому засіданні встановлено, що 22.11.2011 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «ОСОБА_7 Капітал» підписано ОСОБА_12 укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) від 22.11.2011 року, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.7-10).

20.02.2015 року між Акціонерним товариством «ОСОБА_7 Капітал» та ОСОБА_1 підписано ОСОБА_12 про зміну Договору карткового рахунку та договору страхування (оферта). Згідно вказаного договору позивачу встановлено ліміт овердрафту за картковим рахунком у розмірі 15 400,00 грн. строком 60 місяців, процентною ставкою у розмірі 0,0001% річних при здійсненні розрахункових операцій у торговельно-сервісній мережі у грейс-період та 46% річних при здійсненні інших дебетових операцій та здійсненні розрахункових операцій у торговельно-сервісній мережі не у межах грейс-періоду (пільговий період) та комісією за обслуговування кредитної заборгованості за овердрафтом у розмірі 3% (а.с.51,123).

З 19.07.2016 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3» є правонаступником усіх прав та зобовязань ПАТ «ОСОБА_7 Капітал», що підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських обєднань та Статутом ПАТ «ПУМБ», погодженим Національним банком України 12.12.2016 року (а.с.49,50; 99-100, 101-115).

05.04.2018 року ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» направив на адресу ОСОБА_1 письмову вимогу (Повідомлення) № 198 від 05.04.2018 року, в якій повідомив, що відповідач є правонаступником AT «ОСОБА_7 Капітал», а також повідомив про наявність заборгованості перед Баком за кредитним договором №7195, яка станом на 05.04.2018 року становила розмір 33935, 74 грн. та запропоновано позичальнику ОСОБА_1 погасити вказану заборгованість в строк до 12.04.2018 року (а.с.52). На підтвердження відправлення вимоги (повідомлення) надано електронний реєстр з кодом відправлення № 0530 (а.с.53-55,124-126).

За зверненням ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» за заявою від 07.05.2018 року (а.с.1210, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 17 травня 2018 року за реєстровим № 4108 вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» заборгованість за Кредитним договором №7195 від 18.07.2012 року, укладеним між АТ «ОСОБА_7 Капітал», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ «Перший Український ОСОБА_3», за період з 07 травня 2017 року по 07 травня 2018 року в розмірі 34553,33 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 13484,22 гривень, прострочена заборгованість за комісією 0 гривень, прострочена заборгованість за процентами 18127,78 гривень, строкова заборгованість за сумою кредиту 2323,74 гривень, строкова сума заборгованість за комі місією 0 гривень, строкова заборгованість за процентами 617,59 гривень (а.с.98,121,122).

На підставі вищевказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_5 26 червня 2018 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №56672288) з примусового виконання виконавчого напису № 4108, виданого 1705.2018 року Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» заборгованості в розмірі 34 553,33 гривень, копія якої 26.06.2018 року направлена сторонам виконавчого провадження (а.с.11 зворот, а.с.12).

Як зазначено позивачем ОСОБА_1, 14.07.2018 року, після отримання постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_5 про відкриття виконавчого провадження, позивачеві стало відомо про відкриття відносно нього виконавчого провадження №56672288 щодо виконавчого напису Приватного нотаріусу Київського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №4108 від 17.05.2018 року про звернення стягнення з нього на користь ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» боргу у сумі 34553,33 гривень та виконавчих витрат.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок - в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2,3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору між сторонами стосовно заборгованості, як такого.

З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Пунктом 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частинами першою та другою статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

За загальним правилом цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Наявність цивільно-правової відповідальності повинна бути доведена належними та допустимими доказами. Підлягає доказуванню наявність правових підстав для стягнення штрафу та пені, а також розмір заборгованості, заявлений до стягнення.

Крім того, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України в справі 6-887цс17 від 05 липня 2017 року, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 для вчинення виконавчого напису ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» на підтвердження наявності заборгованості у ОСОБА_1 за Кредитним договором №7195 від 18.07.2012 року було подано наступні документи: копія ОСОБА_12 про зміну договору карткового рахунку та договору страхування (ОСОБА_8) від 20.02.2015 року (а.с.123), виписка з рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитними договором №7195 (а.с.122), копія письмової вимоги від 05.04.2018 року за №198 (а.с.124-125), роздруківка поштового відправлення (а.с.126), Статут ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» (а.с.101-115/), копія ОСОБА_9 з наказу від 24.07.2015 року за №749 ОС про прийняття на посаду ОСОБА_14 (а.с.116), копія довіреності ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» на ім?я представника ОСОБА_14 (а.с.117), копія Повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей (а.с.118), копія Інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (а.с.119), копія паспорту на ім?я ОСОБА_14 (а.с.120).

Матеріали справи та документи, надані приватному нотаріусу ОСОБА_4, не містять та відповідачем ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» під час розгляду справи в судовому засіданні також не надано належних та допустимих доказів отримання безпосередньо позивачем ОСОБА_1 письмової вимоги про наявність заборгованості за кредитним договором №7195. Та нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Також нотаріус не з?ясував, чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Отже, нотаріус при вчиненні напису, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог Закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст..88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

Умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису є Безспірність наявного боргу перед кредитором та відсутність спору щодо розміру боргового зобов?язання (аналогічна правова позиція висловлена в постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року).

Як визначено положеннями ч.1 ст. 626, ч.1 ст.628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Разом з тим, відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, представником кредитора ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» нотаріусу не було надано документу, що підтверджує отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання, що свідчить про відсутність у нотаріуса на час вчинення виконавчого напису підтвердження безспірності заборгованості. Також, представником відповідача ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності встановлені вище судом обставини свідчать про те, що вказана банком ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» заборгованість за кредитним договором №795 від 18.07.2012 року, не була безспірною, а тому приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на мала права вчиняти відповідний виконавчий напис, права позивача ОСОБА_1 були порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, як встановлено судом з направлених на адресу суду позивачем ОСОБА_1 документів вбачається, що 19.12.2018 року (вих.№ КНО-44.2.5/337) Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3» звернулося до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з нього боргу за кредитним договором №795, що підтверджується копією позовної заяви (а.с.165-166) та ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 10.01.2019 року позовну заяву ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.164).

Отже, на теперішній час в провадженні Михайлівського районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позов ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №795 від 18.07.2012 року.

Таким чином, ПАТ «Перший Український ОСОБА_3», пред?явивши до суду позов, відніс спірні правовідносини до цивільно-правового спору, який повинен вирішуватись судом, а тому виконавчий напис №4108, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» боргу в сумі 34553,33 гривень є таким, що є спірним та не підлягає виконанню, тому суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити у зв?язку з наявністю між сторонами цивільно-правового спору, який на теперішній час безпосередньо вирішується в судовому порядку у позовному провадженні у цивільній справі № 321/3/2019.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог - судовий збір покладається на відповідача. Тому, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ПАТ «Перший Український міжнародний банк» судових витрат у вигляді судового збору, суд вважає необхідним, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, задовольнити та стягнути саме з відповідача ПАТ «Перший Український ОСОБА_3 банк» понесені позивачем ОСОБА_1В, та документально ним підтверджені судові витрати з оплати судового збору в загальній сумі 704,80 грн., згідно квитанції № 1295-3715-6403-5794 від 19.07.2018 року (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 9, 12, 13, 76, 81, 133, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_5, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17 травня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 4108, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» заборгованості за кредитним договором № 7195 від 18.07.2012 року, в розмірі 34553,33 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» (місцезнаходження: вул.Андріївська буд.4 м.Київ, код ЄДРПОУ - 14282829) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та мешкає за адресою: вул.Артезіанська буд.32-а смт.Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) судовий збір в сумі - 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_15