Дата документу 19.03.2019 Справа № 313/1027/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №313/1027/18

Провадження №22-ц/807/1209/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Бєлки В.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Веселівської районної державної адміністрації на рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2018 року в складі судді Нагорного А.О. в справі за позовом ОСОБА_1 до Веселівської районної державної адміністрації, про визнання права на земельну частку (пай) та зобов'язання видати сертифікат на право на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Веселівської районної державної адміністрації, про визнання права на земельну частку (пай) та зобов'язання видати сертифікат на право на земельну частку (пай).

Позовну заяву мотивовано тим, що позивач з 1970 року по 05.02.2000 року був членом колгоспу «Зоря» Веселівського району Запорізької області.

Наприкінці травня 2018 року з листа Відділу у Веселівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 29.05.2018 року позивач дізнався, що згідно архівних матеріалів, які містяться у даному відділі він включений до списку громадян - членів КСП Додаток 1 до Державного акту на право колективної власності КСП «Зоря» Веселівського району Запорізької області серії ЗП 00282 від 01.07.1995 року та зареєстрованого у книзі реєстрації державних актів на право колективної власності №13. Згідно вказаного листа данні щодо виготовлення чи реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) зі складу земель реформованого КСП «Зоря» на ім'я ОСОБА_1 відсутні.

Згідно розпорядження голови Веселівської державної адміністрації від 15.04.2004 року №82 «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації» по реформованому КСП «Зоря» розмір земельної частки (паю) складає 6,24 умовних кадастрових гектарів, вартість - 26496 грн.

Зазначав, що 04.06.2018 року звернувся до Веселівської районної державної адміністрації з заявою про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай), проте листом від 02.07.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено в зв'язку із проходженням значного проміжку часу - 23 роки, а також відсутністю земель колективної форми власності.

Вважає, що законом не визначено час, на протязі якого особа повинна отримати сертифікат, отже його право на земельну частку (пай) вперше оспорено відповідачем 02.07.2018 року - відмовою у видачі сертифікату на право на земельну частку (пай).

Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 6,24 умовних кадастрових гектари на території Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, землі реформованого КСП «Зоря»; зобов'язати відповідача видати ОСОБА_1 сертифікат про право на земельну частку (пай) розміром 6,24 умовних кадастрових гектари на території Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, землі реформованого КСП «Зоря»; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2018 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку(пай) розміром 6,24 умовних кадастрових гектари на території Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, землі реформованого КСП « Зоря».

Зобов'язано Веселівську районну державну адміністрацію Запорізької області видати ОСОБА_1 сертифікат про право на земельну частку (пай) розміром 6,24 умовних кадастрових гектари на території Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, землі реформованого КСП « Зоря».

Стягнуто з Веселівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 409,60 грн, пов'язані зі сплатою судового збору при зверненні до суду.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач, з часу включення до списку, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю, набув право на земельну частку (пай). Вказане право не залежить від неотримання ним сертифікату на право на земельну ділянку. Строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки вперше право позивача на земельну частку (пай) було оспорено відповідачем 02.07.2018 року відмовою у видачі сертифікату на право на земельну частку (пай).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Веселівська районна державна адміністрація подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 було відомо про його включення до уточненого списку членів КСП «Зоря» ще з 2000 року, що підтверджується протоколом №2 загальних зборів членів КСП «Зоря» Веселівського району Запорізької області від 05 лютого 2000 року. Саме з цієї дати позивач мав змогу звернутися до вповноважених органів за отриманням сертифікату на право на земельну частку (пай).

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що його право на земельну частку (пай) вперше було оспорено відповідачем саме 02.07.2018 року, і, як наслідок, саме з цієї дати розпочався відлік строку позовної давності за заявленими ним вимогами ( а.с. 103-104).

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з'явився, приймає участь в судовому засіданні через свого представника.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник Веселівської районної державної адміністрації не підтримала клопотання, яке містилось в апеляційній скарзі про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Новоуспенівську сільську раду Веселівського району Запорізької області, тому колегія суддів його не вирішувала.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно із трудовою книжкою колгоспника від 16.03.1971 року №501 ОСОБА_1 з 1970 року був членом колгоспу «Зоря» Веселівського району Запорізької області. 05.02.2000 року його було виключено з КСП «Зоря» у зв'язку із реорганізацією (а.с.8).

Державний акт на право колективної власності на землю серії ЗП №00282 від 01.07.1995 року КПС «Зоря» Веселівського району Запорізької області отримало на підставі розпорядження Веселівської районної ради народних депутатів від 28 червня 1995 року №205-р, на підставі якого КПС «Зоря» передано у колективну власність 3426,6 гектарів землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва. В додатку до Державного акта на право колективної власності на землю, під номером 71 значиться ОСОБА_1, якого було включено до списку на підставі протоколу №2 загальних зборів членів КСП «Зоря» від 05.02.2000 року (а.с.12-17).

Зі змісту відповіді відділу у Веселівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 29.05.2018 року №0-8-0.25-1091/104-18 вбачається, що у відділі відсутні дані щодо виготовлення та видачі ОСОБА_1 сертифікату на право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Зоря» (а.с.11).

Згідно із розпорядженням голови Веселівської державної адміністрації від 15.04.2004 року №82 «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації» по реформованому КСП «Зоря» розмір земельної частки (паю) складає 6,24 умовних кадастрових гектарів, вартість - 26 496 грн (а.с.31-32).

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державною виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини дев'ятої статті 5 ЗК Української РСР №561-XII (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 22 ЗК Української РСР №561-XII право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» №2114-XII від 14 лютого 1992 року (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) земля є об'єктом права колективної власності підприємства, майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам, суб'єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними та має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що включення особи до списку громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю), який додано до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Зоря», є підставою для визнання за ним права власності на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах, визначених для членів КСП «Зоря».

Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Таким чином, це право не залежить від неотримання такою особою з різних причин сертифікату на право на земельну частку (пай). Відсутність визначеного законом часу, на протязі якого така особа повинна отримати зазначений сертифікат, унеможливлює позбавлення її права на земельну частку.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про непропущення позивачем строку позовної давності, оскільки право ОСОБА_1 на земельну частку (пай) до 02.07.2018 року ніхто не порушував і не оспорював.

Таким чином, право позивача на земельну частку (пай) вперше було оспорено Веселівською районної державною адміністрацією 02.07.2018 року, коли остання відмовилась видати позивачеві сертифікат на право на земельну частку (пай). Тому саме з цього часу розпочався відлік строку позовної давності в спірних правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги із посиланням на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» №2498 від 10.07.2018 року, згідно із яким колективні землі з 01.01.2019 року перейшли до власності територіальних громад, на території яких вони розташовані, відхиляються колегією суддів.

Так, спір у справі виник не з приводу розпорядження земельною ділянкою, а лише через відмову у видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) з сільськогосподарських угідь, вже переданих в 1995 році у колективну власність КСП «Зоря». Таким чином, розпорядження уповноваженим державним органом даною земельною ділянкою вже відбулось.

Відповідно до п.5 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» за №720/95 від 08.08.1995 року видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією, отже Веселівська районна державна адміністрація не позбавлена повноважень видачі громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай), про що просить позивач.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Веселівської районної державної адміністрації залишити без задоволення.

Рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Поновити виконання рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 березня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

В.Ю. Бєлка