_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/520/379/19
УХВАЛА

15.03.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Бусленко О.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача - адвоката Левіта В. С . про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування, визнання недійсним заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, визнання недійними та скасування запису та рішення державного реєстратора, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування, визнання недійсним заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, визнання недійними та скасування запису та рішення державного реєстратора, визнання права власності.

13 березня 2019 року представник позивача - адвокат Левіт В . С . надав до суду заяву про забезпечення позову, яку судом було отримано 14 березня 2019 року, в якій просить суд застосувати наступні заходи забезпечення позову:

-накласти арешт на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а також заборони його відчуження та вчинення будь-якими реєстраторами будь-яких реєстраційних дій стосовно вказаного будинку;

-накласти арешт на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , а також заборони його відчуження та вчинення будь-якими реєстраторами будь-яких реєстраційних дій стосовно вказаного будинку;

-заборонити Одеській міській раді, Управлінню архітектури та містобудування Одеської міської ради, Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області, Управлінню земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради приймати рішення щодо оформлення за будь-якими особами права власності, погодження, надання дозволу на оформлення щодо земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити Одеській міській раді, Управлінню архітектури та містобудування Одеської міської ради, Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області, Управлінню земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради приймати рішення щодо оформлення за будь-якими особами права власності, погодження, надання дозволу на оформлення щодо земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам здійснювати будівельні роботи на території, що складається з будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, а також будь-яким чином змінювати, перебудовувати та переобладнувати вказані будинки;

-заборонити Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надавати дозволи на виконання будівельних робіт та декларацій про готовність до експлуатації відносно будівель розташованих на території, що складається з будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

При цьому представник позивача посилається на те, що на їх думку, відповідачі. зловживаючи відсутністю судової заборони, протиправно, вже під час перебування вказаної справи у провадженні суду, здійснюють дії щодо зміни та перетворення спірного будинку та його подальше відчуження, що в свою чергу може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, а тому вони вимушені звернутись до суду з даною заявою.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заява про забезпечення позову розглядається в порядку ч.1ст.153 ЦПК України не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, надавши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності та обґрунтованост вимог щодо забезпечення позову, суд вважає, що заява представника позивача в частині накладення арешту на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 підлягає задоволенню, в частині накладення арешту на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1,враховуючи положення п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України, згідно якої накладення арешту можливо на майно відповідача, заява підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту на 171/400 частин житлового будинку, які належать відповідачу ОСОБА_5 , а віншій частині у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_2 взагалі не є предметом спору.

Щодо заборони суб`єктам державної реєстрації та реєстраторам, Одеській міській раді, Управлінню архітектури та містобудування Одеської міської ради, Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області, Управлінню земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на спірні об`єкти нерухомого майна, та будь-які інші дії, то в цій частині заява також не підлягає задоволенню, оскільки накладення арешту є достатнім заходом забезпечення позову.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що заява представника позивача - адвоката Левіта В.С. підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Левіта В.С. про забезпечення позову, задовольнити частково.

Накласти арешт на 171/400 частин житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , які належать відповідачу ОСОБА_5 , ( АДРЕСА_5 , номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), до розгляду справи по суті.

Накласти арешт на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , який належить відповідачці ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_5 , номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), до розгляду справи по суті.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР, для виконання, сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Огренич І. В.