ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/1092/19 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 351000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Ткач З.Є.

суддів: Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Костів Х.Ю.,

з участю представника Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Проціва В.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №1915/12218/2012 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2019 року, постановлену суддею Сливкою Л.М., повний текст ухвали складено 03 жовтня 2019 року, у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати протиправними дії Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області (далі - ДВС) щодо ненадання розрахунку заборгованості за аліментами на його вимогу з початку відкриття виконавчого провадження №34851498; зобов`язати ДВС надати йому такий розрахунок.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що на виконанні ДВС знаходиться виконавчий лист, виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі № 1915/12215/2012 від 29 серпня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 липня 2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Зазначив, що 15 квітня 2019 року він звернувся до ДВС з запитом у якому просив надати йому розрахунок заборгованості за аліментами. У відповідь йому надійшов такий розрахунок, однак у ньому містились відомості не з моменту відкриття виконавчого провадження, а лише за останні три місяці, що передували запиту. Такі дії ДВС ОСОБА_1 вважає порушенням свої прав.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2019 року постановлено:

"Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на дії Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області (місце знаходження: вул. Дорошенка, 3, смт. Козова, Тернопільської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34653585)."

Не погодившись із даною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що отримав лише частину розрахунку за перші три місяці 2019 року, а не за весь період, починаючи з 2012 року. Також посилався на те, що надсилання державним виконавцем розрахунків за допомогою електронної скриньки Міністерства юстиції України (а не з електронної адреси Козівського РВ ДВС) є неналежними доказами отримання електронного повідомлення.

У відзиві на апеляційну скаргу Козівський районний відділ ДВС просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказує, що державним виконавцем дотримано процедури повідомлення боржника про розрахунок заборгованості. Так відомості стосовно заборгованості були надані заявнику в два етапи. Перший включав періоди з липня 2012 року по грудень 2018 року, а другий - з січня по березень 2019 року. Вказане підтверджується копією конверта з повідомленням про вручення адресату, який повернувся на адресу ДВС по закінченню терміну зберігання. Додатково боржнику надсилались довідки розрахунку на електронну пошту, що підтверджується скріншотами повідомлень про направлення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ДВС - Проців В.Я . проти апеляційної скарги заперечив, ухвалу суду вважає законною та обґрунтованою.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку був повідомлений, а тому, враховуючи належне повідомлення про час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у його відсутності на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем ДВС повністю виконана норма закону щодо необхідності розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з моменту відкриття виконавчого провадження та повідомлення боржника про її стан. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості за період з липня 2012 року по грудень 2018 року, котрий був проведений та надісланий заявнику.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними матеріалами справи, виходячи з наступного.

Положенням статті 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутись до суду із скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, якщо вони вважають, що таким рішенням, дією або бездіяльністю порушено їх права чи свободи.

Встановлено, що боржник звернувся до суду зі скаргою в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується із недотриманням державним виконавцем вимог частини 4 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" та пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень» № 512/5 від 02 квітня 2012 року.

Зокрема вказує, що 15 квітня 2019 року він звернувся із запитом до відповідача з метою отримання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, але у відповідь отримав розрахунок не з часу відкриття виконавчого провадження, а лише за перші три місяці.

Вважає, що даними діями державний виконавець порушив його право на отримання інформації про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктами 1 та 2 ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником.

Ця норма права знайшла своє відображення в інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» № 512/5 від 02 квітня 2012 року, у пункті 4 розділу XVI якої зазначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною 4 ст. 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

З аналізу вказаних норм права стає очевидним, що порушення права боржника, зокрема, наступає у випадку неповідомлення його державним виконавцем про розрахунок заборгованості у випадку подання заяви.

Однак, відсутність повідомлення ОСОБА_1 як сторони виконавчого провадження спростовується наявними документами.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що 22 січня 2019 року на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) цінним листом направлено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні за період з липня 2012 року по грудень 2018 року. Вказане підтверджується квитанцією ТД ПАТ «Укрпошта» від 22 січня 2019 року, накладною № 864 від 22 січня 2019 року, описом вкладення та копією розрахунку. (а.с. 35-38)

01 лютого 2019 року на адресу Козівського відділу ДВС надійшов запит боржника, в якому останній просить надіслати на його електронну адресу копії матеріалів виконавчого провадження №34851498. (а.с. 34)

На виконання цього запиту, 07 лютого 2019 року на електронну адресу заявника, направлено скан-копії виконавчого провадження, в тому числі і розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні за період з липня 2012 року по грудень 2018 року, що підтверджується витягом із електронної скриньки Міністерства юстиції України. (а.с. 39-44; 46)

15 квітня 2019 року ОСОБА_1 повторно подав запит на інформацію, у якому просив надіслати на його електронну адресу розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №34851498. (а.с. 48)

У відповідь на даний запит, 17 квітня 2019 року, на електронну адресу заявника було надіслано довідку про розрахунок заборгованості у виконавчому провадженні за період з січня по березень 2019 року, що підтверджується витягом із електронної скриньки Міністерства юстиції України. (а.с. 38-40; 45)

Колегія суддів враховує той факт, що після направлення боржнику розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні за період з липня 2012 року по грудень 2018 року у запиті від 15 квітня 2019 року заявник не конкретизував, за який період необхідно надати розрахунок заборгованості.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відсутності порушення прав боржника з приводу неотримання інформації про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо отримання лише частини розрахунку (за перші три місяці 2019 року), оскільки як вбачається з витягів електронної скриньки Міністерства юстиції України від 07 лютого 2019 року та 15 квітня 2019 року, надсилання розрахунків здійснювалось на електронну пошту ОСОБА_1 , яка є ідентичною в обох випадках ().

Колегія суддів критично оцінює твердження апеляційної скарги, що надсилання державним виконавцем розрахунків за допомогою електронної скриньки Міністерства юстиції України є неналежними доказами отримання електронного повідомлення, оскільки згідно із ч.1 ст. 6 Розділу II Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" №1403-VIII від 02 червня 2016 року, систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог процесуального закону, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Тернопільський апеляційний суд в складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повна постанова складена 26 листопада 2019 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Міщій О.Я.

Шевчук Г.М.