ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3395/19 Справа № 202/6087/17 Суддя у 1-й інстанції - Зосименко С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 рокуколегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи? в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Вказував, що 30 грудня 2016 року в м.Дніпро на перехресті вул.Байкальська та пр.Слобожанський сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, та транспортного засобу марки Мерседес Бенц 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить йому. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений транспортний засіб марки Мерседес Бенц 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Зазначав, що винним у вчинені вказаного ДТП, згідно постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 лютого 2017 року, визнано водія автомобіля транспортного засобу марки ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно поліса НОМЕР_4, ліміт відповідальності за шкоду, спричинену майну - 100.000 грн., франшиза - 1.500 грн.

Вказував також на те, що ним 04 січня 2017 року було направлено до ТДВ СК «Альфа-Гарант» письмове повідомлення про настання страхового випадку та 23 лютого 2017 року надано заяву на виплату страхового відшкодування, страховику надано пошкоджений транспортний засіб марки Мерседес Бенц 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2, для огляду. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №3245 від 23 січня 2017 року вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, транспортного засобу марки Мерседес Бенц 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 50.506 грн.70 коп. Витрати на проведення автотоварознавчого дослідження склали 1.800 грн., на відправлення телеграми ТДВ СК «Альфа-Гарант» склали 250 грн.

Зазначав, що у строк до 23 травня 2017 року включно ТДВ СК «Альфа-Гарант» зобов'язано було здійснити належне йому страхове відшкодування у розмірі 49.006 грн.70 коп. (50.506 грн.70 коп. - 1.500 грн. = 49.006 грн.70 коп.). 25 квітня 2017 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату йому страхового відшкодування у розмірі 21.807 грн.16 коп., проте всупереч закону ТДВ СК «Альфа-Гарант» не повідомило його про прийняте рішення та не надало суми розрахунку. 29 травня 2017 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» отримало від нього заяву про доплату страхового відшкодування з вимогою щодо надання інформації відносно детального розрахунку суми страхового відшкодування, однак відповіді від ТДВ СК «Альфа-Гарант». Таким чином, позивач вважає, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» не в повному обсязі здійснило виплату страхового відшкодування та повинно доплатити страхове відшкодування у розмірі 27.199 грн.54 коп., пеню за період, починаючи з 24 травня 2017 року по 31 серпня 2017 року, яка складає 2.427 грн.05 коп., 3% річних за період з 24 травня 2017 року по 31 серпня 2017 року у розмірі 288 грн., індекс інфляції за період з 24 травня 2017 року по 31 серпня 2017 року у розмірі 1.102 грн.86 коп., загальний розмір заборгованості складає 31.017 грн.45 коп. Крім того, оскільки ОСОБА_2 є винним у спричинені збитків, він має компенсувати йому витрати на автотоварознавчу експертизу у розмірі 1.800 грн., франшизу у розмірі 1.500 грн. та витрати на відправлення телеграми у розмірі 250 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на свою користь матеріальну шкоду у загальному розмірі 31.017 грн.45 коп.; стягнути з ОСОБА_2 витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 1.800 грн., франшизу у розмірі 1.500 грн. та витрати на відправлення телеграми у розмірі 250 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 3.550 грн., судові витрати у розмірі 640 грн., а всього 4.190 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, просив скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції необґрунтовано надав перевагу письмовим доказам, наданим ТДВ СК «Альфа-Гарант», а саме наданому ТДВ СК «Альфа-Гарант» звіту від 11 січня 2017 року, а не висновку від 23 січня 2017 року, наданого позивачем; судом першої інстанції не роз'яснено позивачу право на проведення судової експертизи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 січня 2017 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» отримано повідомлення від ОСОБА_1 про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 30 грудня 2016 року в м.Дніпро на перехресті вул.Байкальська та пр.Слобожанський за участю транспортного засобу марки Мерседес Бенц 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, та транспортного засобу марки ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно поліса НОМЕР_3.

23 лютого 2017 року позивачем була надана до ТДВ СК «Альфа-Гарант» заява про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог ст.ст.22,29 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулось до незалежного суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Промислова компанія «Селтим» з метою визначення розміру матеріального збитку, якого зазнав власник пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до Консультації №84-D/27/2 від 03 квітня 2017 року, складеного незалежним експертом ТОВ «Промислова компанія «Селтим», коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу складає 70%. Згідно з ремонтною калькуляцією № ЦВ/17/0030 від 31 березня 2017 року вартість ремонту транспортного засобу становить 42.887 грн.55 коп.

25 квітня 2017 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі заяви позивача сплатило страхове відшкодування у розмірі 21.807 грн.16 коп. за реквізитами, вказаними позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №ID-93237 від 25 квітня 2017 року.

Сума визначена ТДВ СК «Альфа-Гарант», виходячи з наступного розрахунку: вартість деталей з урахуванням зносу = 27.971 грн.98 коп. - 70% = 8391 грн.59 коп.; 8 391 грн.59 коп. (вартість деталей з урахуванням фізичного зносу) + 7 976 грн.11 коп. (вартість ремонтних робіт) + 6 939 грн. 46 коп. (вартість матеріалів) - 1 500 грн. (франшиза) = 21.807 грн.16 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на звіт №3245 від 23 січня 2017 року та звіт №3285 від 27 липня 2018 року, в яких визначено розмір збитку більший ніж у звіті №84-D/27/2 від 11 січня 2017 року незалежного оцінювача ТОВ «Промислова компанія «Селтим».

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не скористався правом заявити клопотання про призначення судової експертизи, а звіти №3245 від 23 січня 2017 року; №3285 від 27 липня 2018 року не можуть спростувати звіт №84-D/27/2 від 11 січня 2017 року незалежного оцінювача ТОВ «Промислова компанія «Селтим», на підставі якого ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено розрахунок та сплачено страхове відшкодування; ТДВ СК «Альфа-Гарант» належним чином та в повному обсязі виконала свої зобов'язання перед позивачем.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Види обов'язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За змістом вказаного Закону (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, як сторона по справі, зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

З протоколу судового засідання від 18 жовтня 2018 року (т.2 а.с.48-49) вбачається, що в судовому засіданні суд першої інстанції розглядав клопотання представника відповідача ТДВ СК "Альфа-Гарант" про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи для визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки Мерседес, реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30 грудня 2016 року. Підставою для звернення з таким клопотанням до суду (а.с.140-141) ТДВ СК "Альфа-Гарант" зазначало те, що обидва висновки і калькуляція складені відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів проте містять суттєву різницю вартості визначеного матеріального збитку.

З матеріалів справи, а саме: протоколу судового засідання від 18 жовтня 2018 року (т.2 а.с.48-49) та ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року про відмову представнику ТДВ СК "Альфа-Гарант" у задоволенні клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи (т.2 а.с.47) вбачається, що позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення вказаного клопотання та призначення у справі експертизи.

Крім того, згідно протоколу судового засідання від 22 лютого 2018 року (т.1 а.с.113), головуючею суддею Зосименко С.Г. роз'яснено сторонам права та обов'язки у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 зазначали про те, що права їм відомі.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не роз'яснено позивачу право на проведення судової експертизи та врахував звіт ТДВ СК "Альфа-Гарант", колегія суддів до уваги не приймає та вважає їх необґрунтованими. Позивач у справі на свій розсуд не скористався правом про призначення автотоварознавчої експертизи та заперечував проти її проведення, тому надані позивачем звіти про оцінку шкоди не можуть бути підставою для спростування розрахунків суми страхового відшкодування, здійсненого ТДВ СК "Альфа-Гарант", будь-яких доказів фактичних витрат з відновлювального ремонту транспортного засобу позивачем суду не надано.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом у повному обсязі з'ясовано всі обставини справи, рішення суду постановлено з дотриманням норм процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 20 березня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.