Провадження № 2/127/5031/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дернової В.В.,

секретаря Тронт М.О.,

за участі представника

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про зняття арешту з майна та просила ухвалити рішення, яким скасувати арешт на квартиру № 40 в будинку № 70 по вул. 600-річчя в місті Вінниці, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 1892591; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 18.04.2005 року за № 1892591 про арешт квартири № 40 в будинку № 70 по вул. 600-річчя в місті Вінниці, яка належить їй на праві власності та зареєстрована на її імя, мотивуючи позовні вимоги тим, що накладеним арештом порушуються її права як власника нерухомого майна (житла).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений ЦПК України спосіб (шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України»), у судове засідання не зявився, відзив на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечувала щодо такого порядку розгляду справи.

Вивчивши матеріали даної справи, матеріали цивільної справи № 2-1612/15 (№ 2-2612/05, № 2-5926/05), вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що на підставі Договору дарування квартири від 31 липня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим № 2-1237, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 05.06.2002 року у реєстровій книзі № 419 за реєстровим № 136/27748, позивач ОСОБА_2 є власником квартири № 40, у будинку № 70 по вулиці 600-річчя в м. Вінниці (а.с. 13), що підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.10.2018 року № 141005638 (а.с. 12).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.04.2005 року у цивільній справі № 2-1612/15 (№ 2-2612/05, № 2-5926/05) було забезпечено позов відповідача ОСОБА_3 до позивача ОСОБА_2 про визнання права власності шляхом накладення арешту на квартиру № 40 по вул. 600-річчя, 70 в м. Вінниці, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с. 4).

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 06.12.2005 року у цивільній справі № 2-1612/15 (№ 2-2612/05, № 2-5926/05) було відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири № 40 по вул. 600-річчя, 70 в м. Вінниці від 15.02.1999 року та від 22.07.2002 року, договору дарування квартири № 40 по вул. 600-річчя, 70 в м. Вінниці від 31.07.2002 року та у визнанні права власності на квартиру № 40 по вул. 600-річчя, 70 в м. Вінниці. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 10.02.2006 року рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 06.12.2005 року було залишено без змін.

Однак, вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.04.2005 року у цивільній справі № 2-1612/15 (№ 2-2612/05, № 2-5926/05) заходи забезпечення позову не було скасовано, що підтверджується Відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 4, зворотній бік).

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 9 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу; при цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета; інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, позивач ОСОБА_2, яка була стороною (відповідачем) у справі, у якій було забезпечено позов, уповноважена звернутися до суду із заявою про скасування заходу забезпечення позову у виді арешту, а не про з позовом про зняття арешту з майна, оскільки у даному випадку існує не спір про право, а невирішене процесуальне питання.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно п. 2 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У даному випадку боржник та позивач є однією особою (ОСОБА_2), що додатково свідчить про неможливість зняття арешту з майна у спосіб, обраний позивачем.

Таким чином, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зняття арешту з майна слід відмовити.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 158 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зняття арешту з майна - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

ОСОБА_2 (м. Вінниця, вул. 600-річчяАДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)

ОСОБА_3 (м. Вінниця, вул. 600-річчяАДРЕСА_1)

Повний текст судового рішення складено 21.03.2019 року.

Суддя