Справа № 189/2023/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019 року смт. Покровське Покровського району

Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Корхової М.Г.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покровське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, про зміну розміру аліментів та визначення аліментів у твердій грошовій сумі, в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши її у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 гривень щомісяця.

Позивачка мотивувала свої позовні вимоги тим, що згідно рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 року вона отримує аліменти від відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка зазначає, що цих коштів не вистачає для утримання дитини, у звязку з тим, що на даний час, неповнолітні діти потребують значно більшого догляду та коштів, оскільки збільшуються потреби на їх утримання, навчання та розвиток. Розмір аліментів, що був стягнутий за судовим рішенням, на даний час є незначним, у звязку із зростанням цін на продукти, харчування, одяг, потреби дитини та її вік. Також зазначає, що останнім часом значно підвищились ціни на житлово-комунальні послуги, та зважаючи на те, що їх з відповідачем син проживає разом з нею, витрати на оплату таких послуг, вона несе самостійно.

Відповідач є працездатною особою, має можливість працювати та надавати матеріальну допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив, в якому заперечив проти задоволення позову, з тих підстав, що ним щомісячно сплачуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що його місячний дохід за період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 рік складав близько 3723,00 гривні. Крім того, він має на утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з ним.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов та наполягала на його задоволенні у повному розмірі, відповідач позов заперечив.

Позивачка ОСОБА_1 пояснила, що відповідач сплачує близька 1000,00 (одна тисяча) гривень щомісячно, яких їй не вистачає на утримання їх спільного сина ОСОБА_5, що проживає з позивачкою. При цьому пояснила, що витрачає на утримання ОСОБА_3 близько 1500,00 грн. щомісячно, розрахунок щомісячних витрат на дитину не надала. Пояснила, що ОСОБА_3 ходить до дитячого садочку, логопеда, вона придбає йому одяг, взуття, продукти.

Необхідність збільшення розміру аліментів мотивувала необхідністю утримувати інших своїх дітей, вадами здоровя одного з своїх синів (не ОСОБА_3), тим, що вона сплачує комунальні послуги та інші витрати.

Відповідач пояснив, що сплачує аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду, що він має ще одну дитину, з яким і матірю якого проживає сумісно та утримує їх. Також пояснив, що має сезонну роботу, якою займається півроку, а інший час має нестабільні заробітки. Пояснив, що не має змоги сплачувати на утримання ОСОБА_3 2500,00 гривень щомісячно.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-КИ №414838 (а. с. 3).

02.02.2018 року рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (копія рішення від 02.02.2018 року а. с. 4-5).

Згідно судового наказу, виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області 12 грудня 2017 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, стягуються аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.12.2017 року, до досягнення дитиною повноліття (а. с. 6).

Згідно довідки про отримання аліментів, в період з 01.06.2018 року по 30.11.2018 року, відповідач сплатив аліменти на суму 4540 гривень(а. с. 8).

Суд встановив, що позивачка офіційно працює, згідно довідки про доходи ОСОБА_1, в період з червня по листопад 2018 року, їй нараховано заробітну платню в розмірі 23342,91 гривень, за основним місцем роботи, а саме Коломийцівська ОСОБА_6 ст., її щомісячний доход складає 3899,20 гривень, станом на кінець 2018 року (а. с. 7).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_1, сімї позивачки склається з: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 - син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 - син, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 син, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 син (а. с. 45).

Суд також встановив, що відповідач не має постійного офіційного місця роботи, періодично працює за цивільно-правовими договорами, що підтверджується, зокрема, копіями договору підряду №112 від 04.07.2018 року, укладеного між виконкомом Покровської селищної ради та ОСОБА_2, та договору підряду №187 від 01.10.2018 року, укладеного між виконкомом Покровської селищної ради та ОСОБА_2 (а. с. 30, 31).

Вартість робіт за цими договорами складає 4542,06 гривень та 13626,18 грн., з цих сум сплачуються всі податки та обовязкові платежі (п. 5.4 договорів).

Позивач також надав суду довідку від СФГ «Україна», що за оренду земельної ділянки відповідача йому нараховані 18633,54 грн. за 2018 рік, з яких сплачені аліменти в розмірі 3750,00 гривень (а. с. 70).

Відповідач пояснив, що аліменти сплачені окремо від сплати ним щомісячного платежу за аліментами.

Позивачка також надала на огляд суду довідку від СФГ «Україна», що за оренду земельної ділянки позивачки їй нараховані також близько 18 тисяч гривень за 2018 рік, однак надати довідку до матеріалів справи відмовилася, що зафіксовано технічними засобами фіксування судовими засідання та про що зроблена примітка у протоколі судового засідання від 18.03.2019 року.

Відповідач також має сина, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 183281 від 25 квітня 2008 року, виданого повторно (а. с. 32).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_2, склад сімї відповідача: ОСОБА_11 цивільна дружина та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_9 син (а. с. 33).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року (далі Постанова) роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, дослідивши всі надані докази у сукупності, надав їм правову оцінку та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачка просить збільшити розмір аліментів до 2500,00 гривень щомісячно, але в судовому засіданні пояснила, що витрачає на дитину близько 1500,00 гривень щомісячно, при цьому відповідач сплачує аліменти близько 1000,00 тисячі щомісячно, тобто, надає на утримання дитини більше половини суми його щомісячного утримання.

Позивачка не надала суду жодних належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, з настанням яких повязується збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини, а саме, щодо зміни матеріального або сімейного стану позивачки, погіршення її стану здоровя, стану здоровя дитини.

У той же час, суд встановив, що відповідач має мінливі заробітки, має ще одну рідну дитину на утриманні, з якою проживає, добросовісно сплачує призначені судом аліменти.

Загальні міркування позивачки про те, що неповнолітні діти потребують значно більшого догляду та коштів, оскільки збільшуються потреби на їх утримання, навчання та розвиток, зростання цін на продукти, харчування, одяг, житлово-комунальні послуги жодним чином не доводять збільшення потреб дитини.

Суд встановив, що здоровя позивачки та дитини є задовільним, вони не страждають на хронічні хвороби, не є інвалідами.

Як вже зазначалося у відповідності до положень ст. 192 СК України розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, перелік обставин, які можуть бути підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів чітко визначений діючим СК та розширеному тлумаченню не підлягає.

Жодних належних та допустимих доказів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я отримувача аліментів, позивачка суду не надала, зростання витрати на дитину не обгрунтувала.

У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 182, 184 ,192 СК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована і проживає: ІНФОРМАЦІЯ_11, 53600.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_13, 53600.

Повний текст рішення виготовлений 22 березня 2019 року.

Суддя Чорна О.В.