КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/16058/17-ц

Апеляційне провадження 22-ц/824/4288/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А, Мазурик О.Ф.

при секретарі Борисенко Д.В.

сторони

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Майстер»

відповідач ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

відповідач ОСОБА_5

відповідач ОСОБА_6

відповідач ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер», подану через представника ОСОБА_8, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «Комфорт-майстер» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Діамандбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно-Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова-фінансова компанія «Енергоінвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Вент» про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2017 рокуТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів збитки у сумі 970 649,49 грн.

В обґрунтування позову зазначало, 05.12.2013 між ПАТ «Діамандбанк»та ТОВ «ЕК «Комфорт-Майстер» укладено договір банківського рахунку НОМЕР_1, за яким ПАТ «Діамандбанк»зобов'язувався відкрити поточний рахунок НОМЕР_2, зберігати на ньому належне TOB «ЕК «Комфорт-Майстер» майно та виконувати розрахункові операції.

Власниками істотної участі у ПАТ «Діамандбанк» є відповідачі та ТОВ «Техно-Інвест», ТОВ «Промислова-фінансова компанія «Енергоінвест», ТОВ «Інтер-Вент». Станом на 01.04.2017 ПАТ «Діамандбанк» не забезпечило виконання заходів, передбачених планом реструктуризації, внаслідок чого банк не досяг мінімального значення нормативу достатності регулятивного капіталу. В подальшому, Правління Національного банку України прийняло рішення про віднесення ПАТ «Діамандбанк» до категорії неплатоспроможних. 23.06.2017 відповідно до рішення Правління Національного банку України від 22.06.2017 № 394-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Діамандбанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2663 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Діамандбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Вважає, що причиною введення тимчасової адміністрації та у подальшому визнання банку неплатоспроможним стала бездіяльність відповідачів та невжиття заходів із докапіталізації банку задля забезпечення дотримання значення нормативу достатності регулятивного капіталу банку, відповідно до рівня, встановленого Національним банком України. У зв'язку з веденням тимчасової адміністрації, вони були позбавлені можливості користуватися та розпоряджатися коштами, які перебувають на їх рахунках. Вважає, що відповідачами у зв'язку із неприведенням діяльності банку у відповідність до вимог законодавства та неповерненням коштів, які перебували на рахунку, завдано майнову шкоду у сумі, яка відповідає сумі коштів, що знаходилися на рахунках товариства.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.11.2018 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ «ЕК «Комфорт-Майстер» через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, судом не взято до уваги, що відповідачі є власниками істотної участі в ПАТ «Діамандбанк», та вони в розумінні ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», є пов'язаними з банком особами та несуть відповідальність за неповернення коштів. Суд не врахував, що причиною введення тимчасової адміністрації та визнання банком неплатоспроможним стала бездіяльність відповідачів щодо вжиття заходів із докапіталізації для забезпечення дотримання значення нормативу достатності регулятивного капіталу банку. Залишок коштів, якими позивач не зміг розпорядитися з вини відповідачів складає 970 649, 49 грн та ця сума є збитками. Судом не враховано приписи ст. 35, 52, 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 1060, 1067, 1068 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін посилаючись на законність та обґрунтованість рішення. Зазначає, що застосування ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», якою передбачене покладення відповідальності на власників істотної участі банку у випадку визнання його неплатоспроможним не є автоматичним. Така відповідальність має бути застосована до власників лише за наявності їх вини у настанні неплатоспроможним. Доказів наявності вини відповідачів надано не було, посилання на такі докази відсутнє і в апеляційній скарзі. Позивачем не надано доказів на підтвердження суми, яку він визначив збитком перед визнанням банку неплатоспроможним.Відповідно до ч. 5 ст. 45, ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги банку. Вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними. Позивач не надав доказів на підтвердження звернення до Фонду з вимогами про повернення грошових коштів в порядку черговості.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_7 - ОСОБА_10 також просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін посилаючись на законність та обґрунтованість рішення. Вважає доводи апелянта помилковими, оскільки триває процедура ліквідації ПАТ «Діамантбанк», Фондом спрямовані кошти на задоволення вимог позивача в порядку черговості, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», після задоволення вимог кредиторів передуючих шести черг. Позивач, як один з кредиторів передчасно звернувся за захистом свої прав до суду, які крім іншого не є порушеними. Зазначає, що ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено спеціального суб'єкта який має право на звернення з вимогами до власників істотної участі - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, а здійснення такого звернення не вбачається можливим до завершення ліквідаційної процедури. Отже, ТОВ «ЕК «Комфорт-Майстер» є неналежним суб'єктом для звернення до суду з даним позовом. Крім того, позивач зазначив ОСОБА_7 як відповідача, проте у прохальній частині заяви будь - яких вимог до ОСОБА_7 не заявлено.

Інші учасники справи відзиви не подавали.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_11 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_12 та представник ОСОБА_7 - ОСОБА_10 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.12.2013 між ПАТ «Діамантбанк» та ТОВ «ЕК «Комфорт-Майстер» укладено договір банківського рахунку НОМЕР_1, за яким ПАТ «Діамантбанк» зобов'язався відкрити поточний рахунок НОМЕР_2, зберігати на ньому належне TOB «ЕК «Комфорт-Майстер»» майно та виконувати розрахункові операції.

Відповідно до відомостей, опублікованих на офіційному веб-порталі Національного банку України, на підставі інформації, поданої ПАТ «Діамантбанк» станом на 16.03.2017 власниками істотної участі у ПАТ «Діамантбанк» є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТОВ «Техно-Інвест», ТОВ «Промислово-фінансова компанія «Енергоінвест», ТОВ «Інтер-Вент».

На підставі рішення Правління Національного банку України від 22.06.2017 № 394-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Діамантбанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.06.2017 прийнято рішення № 2663 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками. Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, про що зазначено у статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ст. 4 цього Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Статтею 52 цього Закону визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку. Вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку віднесено до четвертої черги.

Відповідно до ч. 5 цієї статті, в редакція, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, Фонд або уповноважена особа Фонду у разі недостатності майна банку звертається до пов'язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов'язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку. У разі отримання відмови у задоволенні таких вимог або невиконання вимоги у строк, установлений Фондом або уповноваженою особою Фонду, Фонд звертається з такими вимогами до суду.

За положеннями ч. 3 ст. 53 цього ж Закону ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відтак Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено процедуру задоволення вимог кредиторів за рахунок майна банку.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Учасники банку відповідають за зобов'язаннями банку згідно із законами України та статутом банку. Власники істотної участі зобов'язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку.

Пов'язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність.

Пов'язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном. Якщо внаслідок дій або бездіяльності пов'язаної з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов'язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду.

Статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» покладення відповідальності на власників істотної участі банку у випадку визнання його неплатоспроможним не є автоматичним. Така відповідальність має бути застосована до власників істотної участі лише за наявності їх вини у настанні неплатоспроможності банку. Отже, вимагаючи стягнення шкоди з власників істотної участі банку потрібно, насамперед, довести факт заподіяння шкоди потерпілій особі заподіювачами такої шкоди, розмір зазначеної шкоди, докази невиконаних зобов'язань та причинно - наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань власниками істотної участі та заподіяною шкодою.

Як вбачається з матеріалів справи, наявність всієї складової цивільно-правової відповідальності відповідача судом першої інстанції не встановлена та відповідні докази у матеріалах справи відсутні. Посилання на такі докази відсутні і у апеляційній скарзі.

Представник позивача при розгляді апеляційної скарги зазначив, що позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів із заявою про включення до реєстру кредиторів та був включений до сьомої черги. Проте доказів про це не надав та не надав доказів про розмір грошових коштів, які перебували на рахунку товариства на час введення в банку Тимчасової адміністрації.

Посилання апелянта на ст. 1060, 1067, 1068 ЦК України колегія суддів не може визнати обґрунтованими, оскільки дані норми регулюють договірні відносини між банком та клієнтом банку. Натомість позов заявлено до фізичних осіб про відшкодування збитків, відтак спірні правовідносини не є договірними, а є деліктними.

Колегія суддів звертає також увагу на те, що позивач не просив у позовній заяві стягнути будь - які кошти з ОСОБА_7, проте зазначив його відповідачем. Представник позивача будь - яких пояснень з цього питання не надав.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 19.03.2019.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О.Ф. Мазурик