Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 555/2293/16-ц

провадження № 61-24269св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Прислуцька сільська рада Березнівського району Рівненської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Рівненської області від 16 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Бондаренко Н. В.,

Григоренка М. П., Шимківа С. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, скасування рішень сільської ради та необхідність вчинення дій.

Позов мотивовано тим, що відповідно до довідки Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області від 14 липня 2016 року № 2924 за ним, згідно земельно-кадастрових документів та погосподарської книги № 4

у с. Прислуч Березнівського району Рівненської області з 2001 року обліковується земельна ділянка загальною площею 0,62 га, зокрема: для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд - 0,19 га; для ведення особистого селянського господарства площею - 0,43 га (0,33 га в урочищі «біля бригади» та 0,1 га в урочищі «йовга»). У той же час, звернувшись із запитом до виконавчого комітету Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області, йому було повідомлено про те, що на території Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області у його приватній власності земельної частки (паю) немає.

31 травня 2016 року він звернувся до сільського голови Прислуцькоїсільської ради Березнівського району Рівненської області із заявою встановленої форми про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,33 га для ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_1 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, якою він користується. Указана заява відповідала вимогам частини першої та другої статті 118 ЗК України та до неї було додано всі необхідні матеріали та документи. Однак, 06 липня 2016 року Прислуцькою сільською радою Березнівського району Рівненської області (7 сесія,

7 скликання) було прийнято рішення № 80 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2.», яким відмовлено йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,33 га у АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що генеральним планом забудови с. Прислуч Березнівського району Рівненської області, затвердженого Прислуцькоюсільською радою Березнівського району Рівненської області

06 травня 2014 року № 360, у вказаному місці передбачено розташування земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд.

Вважав, що наведенні підстави для відмови у наданні дозволу на відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,33 га для ведення особистого селянського господарства, яка перебуває у його користуванні, є таким, що грубо порушують його законні права щодо користування і приватизації земельної ділянки, яка перебувала у його користуванні ще з 2001 року. При прийнятті Прислуцькоюсільською радою Березнівського району Рівненської області рішення від 06 травня 2014 року № 360 «Про затвердження генерального плану забудови с. Прислуч» порушено положення частини другої статті 123 та

статті 141 ЗК України.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області від 06 травня 2014 року № 360 «Про затвердження генерального плану забудови с. Прислуч» в частині вилучення земельної ділянки з його користування площею 0,33 га для ведення особистого селянського господарства у с. Прислуч Березнівського району Рівненської області

по АДРЕСА_1, рішення Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області (7 сесія, 7 скликання) від 06 липня 2016 року № 80 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2.», яким йому відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,33 га

у АДРЕСА_1, а також зобов'язати Прислуцьку сільську раду Березнівського району Рівненської області вчинити дії щодо перегляду питання про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,33 га для ведення особистого селянського господарства

у АДРЕСА_1 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, якою він користується, у встановлений частиною другою статті 118 ЗК України місячний строк.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 29 грудня

2016 року у складі судді Мельничук Н. В. позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області від 06 травня 2014 року № 360 «Про затвердження генерального плану забудови с. Прислуч» в частині вилучення земельної ділянки з користування ОСОБА_2 площею 0,33 га для ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_1. Визнано протиправним та скасовано рішення Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області (7 сесія, 7 скликання) від 06 липня 2016 року № 80 «Про розгляд заяви

гр. ОСОБА_2.», яким відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,33 га

у АДРЕСА_1. Зобов'язано Прислуцьку сільську раду Березнівського району Рівненської області вчинити дії щодо перегляду питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, якою він користується у встановлений частиною другою статті 118 ЗК України місячний строк.

Рішення районного суду мотивовано тим, що рішення Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області від 06 липня 2016 року № 80 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2.» та рішення цієї ж ради від 06 травня 2014 року № 360 «Про затвердження генерального плану забудови с. Прислуч» в частині вилучення земельної ділянки з користування ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства порушує право позивача на її приватизацію, передбачену статтями 116, 118 ЗК України, спірна земельна ділянка перебуває у його користуванні з 2001 року.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 16 лютого 2017 року апеляційну скаргу Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області задоволено частково. Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що державний акт про право постійного користування землею або докази того, що у 2001 році ОСОБА_2 звертався до Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області з відповідним клопотанням про надання йому у користування спірної земельної ділянки, винесення сесією ради рішення про надання йому дозволу на складання проекту відведення спірної земельної ділянки, складання самого проекту відведення, його погодження тощо відсутні. Посилання суду першої інстанції на норми статті 20 ЗК Української РСР у редакції від 12 квітня 1985 року, згідно яких право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, є помилковим, оскільки спірна земельна ділянка обліковується за позивачем з 2001 року та на момент виникнення спірних правовідносин вказаний нормативно-правовий акт втратив чинність. Тому висновок районного суду про те, що записи в земельно-шнурових книгах та погосподарських книгах є документами, які стверджують право землекористування, зроблений з порушенням норм матеріального права. Також, вказавши, що для можливості проведення будь-яких дій із земельною ділянкою, яка перебуває у користуванні тієї чи іншої особи, законодавець встановив обов'язок отримання письмової згоди землекористувача про вилучення земельної ділянки з його користування, суд невірно застосував норми частини другої статті 123 ЗК України, так як указаною нормою передбачено обов'язкове отримання згоди землекористувача лише у разі вилучення земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, для її виділення іншій особі, а не у разі проведення будь-яких дій із земельною ділянкою, зокрема затвердження генерального плану населеного пункту.

Крім того, згідно з частиною другою статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Оскільки, позивачем не доведено набуття ним у встановленому законом порядку права користування земельною ділянкою загальною площею 0,33 га для ведення особистого селянського господарства, то прийняті Прислуцькою сільською радою Березнівського району Рівненської області рішення від 06 травня

2014 року № 360 та від 06 липня 2016 року № 80 права ОСОБА_2 не порушують.

Визнаючи протиправним та скасовуючи рішення Прислуцькоїсільської ради Березнівського району Рівненської області від 06 травня 2014 року № 360 «Про затвердження генерального плану забудови с. Прислуч» в частині вилучення земельної ділянки з користування ОСОБА_2, районним судом також не взято до уваги, що даних про вилучення у позивача земельної ділянки вказане рішення сільської ради не містить, ним лише затверджено генеральний план забудови с. Прислуч Березнівського району Рівненської області.

Таким чином, приймаючи рішення від 06 травня 2014 року № 360 та від 06 липня 2016 року № 80 Прислуцька сільська рада Березнівського району Рівненської області діяла в межах наданих їй повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції є незаконним, необґрунтованим й такими, що ухвалено з неправильним застосуванням норм чинного законодавства. ОСОБА_2 посилався на те, що при розгляді справи судом апеляційної інстанції неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного їх дослідження та оцінки, неправильного тлумачення норм матеріального і процесуального права та упередженої, необ'єктивної і неповної оцінки доказів. Зазначав, що Прислуцька сільська рада Березнівського району Рівненської області, приймаючи рішення від 06 травня 2014 року № 360 «Про затвердження генерального плану забудови с. Прислуч», не лише порушила порядок вилучення земельної ділянки з його користування площею 0,33 га для ведення особистого селянського господарства, а й порушила положення статей 118, 123, 141 ЗК України, де вказано підстави та порядок припинення такого користування земельною ділянкою (пункт а статті 141 встановлює саме добровільну відмову від права користування особою відповідною земельною ділянкою). Рішення Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області

від 06 липня 2016 року № 80 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2.» підлягає скасуванню, як таке, що суперечить статті 14 Конституції України, де право власності на землю гарантується. Зазначав, що підстава для відмови у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою щодо спірної земельної ділянки є незаконною, що грубо порушує норми законодавства, а тому прийняте Прислуцькою сільською радоюБерезнівського району Рівненської області рішення від 06 липня 2016 року є протиправним і підлягає скасуванню.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2017 року було відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, скасування рішень сільської ради та необхідність вчинення дій за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Рівненської області від 16 лютого 2017 року та витребувано з Березнівського районного суду Рівненської області вищезазначену цивільну справу.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2018 року справу за позовом ОСОБА_2 до Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, скасування рішень сільської ради та необхідність вчинення дій призначено до розгляду.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення на касаційну скаргу

від Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області, в якому зазначено про те, що касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено на основі повного та всебічного розгляду та дослідження матеріалів цивільної справи, правильного застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування рішення апеляційного суду відсутні.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що відповідно до довідки виконавчого комітету Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області від 14 липня 2016 року № 2924 за ОСОБА_2 згідно земельно-кадастрових документів та погосподарської книги № 4 у с. ПрислучБерезнівського району Рівненської області з 2001 року обліковується земельна ділянка, загальною площею 0,62 га,

у тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд - 0,19 га та для ведення особистого селянського господарства площею - 0,43 га (0,33 га в урочищі «біля бригади» та 0,1 га в урочищі «йовга»).

Згідно довідки виконавчого комітету Прислуцькоїсільської ради Березнівського району Рівненської області від 11 травня 2016 року № 2924 за ОСОБА_2 на території сільської ради у приватній власності земельної частки (паю) немає.

Рішенням Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області від 06 липня 2016 року № 80 ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,33 га

у с. ПрислучБерезнівського району Рівненської області по АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що генеральним планом забудови с. Прислуч Березнівського району Рівненської області, затвердженим рішенням Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області від 06 травня 2014 року № 360, у вказаному місці передбачено розташування земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд.

Відповідно до копії земельно-кадастрової книги с. Прислуч Березнівського району Рівненської області в ній відсутній запис про те, на якій підставі

за ОСОБА_2 обліковується земельна ділянка загальною площею 0,62 га (а.с. 26).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до пункту 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно із частинами першою та другою статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Відповідно до статті 19 ЗК України 1990 року (у редакції від 12 липня 2000 року) сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.

Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок.

Підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої Ради народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки.

У заяві громадянина про надання земельної ділянки вказуються бажані її розмір і місце розташування, мета використання.

Відповідна місцева Рада народних депутатів розглядає клопотання (заяву) у строк не більше місяця, дає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це Раду народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель.

Відповідно до статті 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

За правилами статті 23 ЗК України 1990 року право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову

у задоволенні позову ОСОБА_2, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено набуття ним у встановленому законом порядку права користування земельною ділянкою загальною площею 0,33 га для ведення особистого селянського господарства, тому прийняті Прислуцькоюсільською радою Березнівського району Рівненської області рішення

від 06 травня 2014 року № 360 та від 06 липня 2016 року № 80 права

ОСОБА_2 не порушують.

Визнаючи протиправним та скасовуючи рішення Прислуцькоїсільської ради Березнівського району Рівненської області від 06 травня 2014 року № 360 «Про затвердження генерального плану забудови с. Прислуч» в частині вилучення земельної ділянки з користування ОСОБА_2, районним судом не було взято до уваги, що будь-яких даних про вилучення у позивача земельної ділянки вказане рішення сільської ради не містить, ним лише затверджено генеральний план забудови с.Прислуч Березнівського району Рівненської області.

Висновок суду першої інстанції про те, що підстави відмови ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, зазначені сільською радою у рішенні від 06 липня 2016 року № 80, суперечать порядку вилучення такої земельної ділянки є безпідставним, оскільки будь-які дані про прийняття відповідачем у порядку, передбаченому статтею 149 ЗК України, рішення про вилучення у ОСОБА_2 спірної земельної ділянки в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, Прислуцька сільська рада Березнівського району Рівненської області, приймаючи рішення від 06 травня 2014 року № 360 та від 06 липня

2016 року № 80, діяла в межах, наданих їй повноважень, та відповідно до вимог чинного законодавства.

Позовна вимога в частині вилучення земельної ділянки з користування

ОСОБА_2 площею 0,33 га для ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_1 та вимога про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність указаної земельної ділянки є взаємопов'язаними вимогами, а, отже, цей спір підлягав розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Рівненської області від 16 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С. Ф.Хопта

Ю. В.Черняк