Справа №720/1819/19
Провадження № 2/720/812/19
18 листопада 2019 року м. Новоселиця
Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
- про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася з позовом до відповідача, визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .
Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що даний житловий будинок належить їй. Відповідач за даним позовом її колишній зять, він зареєстрована в даному житловому будинку, однак з 2013 року не проживає.
Позивач вважає, що оскільки відповідач шість років не проживає в даному будинку, просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В судовому засіданні позивач не з`явилася.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи по суті в судовому засіданні не з`явився і не повідомив суд про причину своєї неявки.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріали справи судом встановлено, що рішенням № 408 від 13 жовтня 2004 року Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області Про надання дозволу на будівництво Індивідуального житлового будинку та господарських будівель і споруд надано ОСОБА_3 дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .
29 липня 2009 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , про що складений актовий запис № 16, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 .
Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 січня 2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , розірваний.

З акту опитування сусідів громадянки ОСОБА_3 , а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 08 серпня 2019 року складеного секретарем виконавчого комітету Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області Кова Г.В., вбачається, що в будинку по АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_3 , її колишній зять ОСОБА_2 не проживає з 2013 року.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Об`єктом власності особи може бути зокрема житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому положення ст. 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, якщо порушується його право на вільне користуватися і розпоряджатися соєю власністю.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно переважно або тимчасово.

Згідно ст. ст. 6. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення, або права користування житлом..). Громадяни України та інші особи, зобов`язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Суд аналізуючи у сукупності зазначені докази та правові норми дійшов висновку, що між сторонами склалися правовідносини з найму житлового приміщення тому у відповідності до вимог ст.71,72,109,116 ЖК України, відповідач за даним позовом підлягає виселенню, оскільки сім років без поважних причин не проживає за вказаною адресою та він не відноситься до категорії осіб за яким зберігається житлове приміщення у разі відсутності більш, як шість місяців.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачем сплачено при зверненні до суду судовий збір в сумі 768 грн. 20 коп. відповідно до квитанції від 16 серпня 2019 року, який має бути стягнутий з ОСОБА_2 ..

Керуючись ст.ст. 4,7,12,13,80,82,245,246,258-273, 280-283, 354 ЦПК України, і на підставі ст.71,72,116,156 ЖК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком розташованим по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_2 має право протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду подати заяву про перегляд заочного рішення суду.

Сторони можуть ознайомитись з повним мотивованим рішенням суду через десять днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: Вівчар Г.А.