КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Ковалевського Євгена Володимировича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Правекс-Банк», на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року в справі позовом Акціонерного товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Правекс-Банк» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року Акціонерне товариство «Правекс-Банк» (далі - АТ «Правекс-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що 30 жовтня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є АТ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №6-051/07Р. За умовами договору ОСОБА_1 наданий кредит в розмірі 113 500,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 11,30 % річних. 30 жовтня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №6-051/07Р. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором, АТ «Правекс-Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно заборгованість, яка станом на 30 серпня 2016 року становить 203 476 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 111 688 доларів США, проценти - 91 788, 86 доларів США.

ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ «Правекс-Банк» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним. Зазначила, що під час укладення кредитного договору АТ «Правекс-Банк» в порушення положень ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» не довело до неї інформації щодо істотних умов договору, а саме, щодо умов кредитування, валютних ризиків під час виконання зобов`язань за кредитним договором, методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов`язаних із конвертацією валюти платежу у валюту зобов`язання під час погашення заборгованості, а також приховало від неї інформацію щодо сукупної вартості кредиту, чим ввело її в оману щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту. З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просила визнати недійсним укладений нею кредитний договір №6-051/07Р від 30 жовтня 2007 року у зв`язку з укладенням його під впливом обману з боку банку.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні позову АТ «Правекс-Банк» та зустрічного позову ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник АТ «Правекс-Банк» просить скасувати вказане рішення суду в частині вирішення позову АТ «Правекс-Банк» та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову банку. Посилається на порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримала кредит, але наналежним чином виконувала свої зобов`язання. Розмір заборгованості ОСОБА_1 містить відображення періоду та сум нарахованих платежів, дати та сум сплачених позичальником коштів. ОСОБА_1 не надала доказів на спростування наданого розрахунку. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність АТ «Правекс-Банк» розміру заборгованості за договором кредиту.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 жовтня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є АТ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №6-051/07Р. Відповідно до п. п. 1.1., 1.2., 4.1., 4.2. договору банк надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті на загальну суму 113 500 доларів США, строком до 30 жовтня 2027 року, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути отриманий кредит шляхом внесення щомісячних платежів у строк до 10 числа кожного місяця відповідно до Графіку погашення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом за ставкою 11,3 % річних.

Пунктом 1.3 кредитного договору визначено, що у випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобов`язань за цим договором (відносно строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір відсоткової ставки збільшується на 1 % річних, починаючи від розміру, встановленого в п. 1.2 даного договору. У випадку наступного невиконання позичальником своїх зобов`язань за договором, розмір відсоткової ставки збільшується з урахуванням відсоткових ставок, зроблених раніше. Новий розмір відсоткової ставки встановлюється від дня, наступного за днем, в який позичальник повинен був виконати свої зобов`язання, однак не виконав їх або виконав не в повному обсязі.

Пунктом 6.1 кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується: погашати заборгованість за кредитом, відсотками і пеню у валюті кредиту; забезпечити своєчасне повернення грошових коштів і сплату нарахованих відсотків.

За порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування грошовими коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення (п. 9.1 кредитного договору) (а.с. 9-14).

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором 30 жовтня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк» і ОСОБА_2 був укладений договір поруки №6-051/07Р, відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов`язується нести солідарну відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом до 30 жовтня 2017 року та будь-якого збільшення суми, яке передбачено умовами договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості.

Згідно з п. 1.3. договору поруки поручитель надав свого згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою за даним договором зобов`язання позичальника, що може виникнути в майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Пунктом 4.1. договору поруки визначено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і діє до 30 жовтня 2030 року (а.с. 16-18).

Також в забезпечення виконання умов кредитного договору, 30 жовтня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №6-051/07Р, на підставі якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 19-24).

Порушуючи питання про стягнення заборгованості, АТ «Правекс-Банк» посилалося на неналежне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язання за кредитним договором.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 30 серпня 2016 року становить 203 476 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 111 688 доларів США, проценти - 91 788, 86 доларів США (а.с. 7-8).

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «Правекс-Банк» про визнання кредитного договору недійсним.

Сторони не оскаржили рішення суду першої інстанції в цій частині, а тому колегія суддів не перевіряє правильність таких висновків суду.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову АТ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні вимог АТ «Правекс-Банк», суд виходив з того, що позивач не обґрунтовав розмір заборгованості за кредитним договором. Відповідачі зазначили, що АТ «Правекс-Банк» в розрахунку не відображено усієї погашеної суми боргу. Суд позбавлений з`ясувати дані обставини, оскільки представник позивача не з`явився в судове засідання.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що при вирішенні спору судом було допущено порушення норм процесуального права, а також неповне встановлення обставин справи .

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Частиною 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, банк або інша фінансова установа, яка заявляє вимоги про стягнення заборгованості, зобов`язані надати докази на підтвердження умов договору, виконання ними зобов`язань по наданню кредиту та зазначити яка заборгованість існує у позичальника. У разі, якщо заперечення проти позову зводяться до спростування розміру заборгованості, саме відповідач на підтвердження своїх доводів зобов`язаний зазначити в чому полягає невідповідність розміру заборгованості та надати суду докази на підтвердження виконання ним зобов`язань по договору та погашення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження своїх вимог АТ «Правекс-Банк» надало копію кредитного договору, договору поруки від 30 жовтня 2007 року, а також розрахунок заборгованості за кредитним договором, в якому відображено розмір та порядок утворення заборгованості.

В суді було встановлено, що АТ «Правекс-Банк» виконало свої зобов`язання по наданню ОСОБА_1 кредиту.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надали доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань по поверненню кредиту та сплати процентів, не надали власного розрахунку заборгованості. Заперечуючи проти позову АТ «Правекс-Банк», ОСОБА_1 заявила зустрічний позов про визнання недійсним кредитного договору, як такого, що укладений під впливом обману зі сторони банку.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову АТ «Правекс-Банк», пославшись на необґрунтованість розміру заборгованості.

Колегія суддів вважає, що вимоги АТ «Правекс-Банк» про солідарне стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 30 жовтня 2007 року №6-051/07Р, яка станом на 30 серпня 2016 року становить 203 476 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 111 688 доларів США, проценти - 91 788, 86 доларів США, підлягають задоволенню.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог АТ «Правекс-Банк» з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог АТ «Правекс-Банк».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Правекс-Банк» підлягає стягненню 77 759,04 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та 116 692,56 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 194 451,60 грн. судового збору - по 97 225,80 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Ковалевського Євгена Володимировича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Правекс-Банк», задовольнити.

Скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалити в цій частині нове рішення.

Задовольнити позов Акціонерного товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь Акціонерного товариства «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором від 30 жовтня 2007 року №6-051/07Р, яка станом на 30 серпня 2016 року становить 203 476 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 111 688 доларів США, проценти - 91 788, 86 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Правекс-Банк» 97 225,80 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Правекс-Банк» 97 225,80 грн. судового збору.

В іншій частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 рокузалишити без змін.

Дані учасників справи:

Акціонерне товариство «Правекс-Банк», місцезнаходження: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/2,

ОСОБА_1 місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.