Номер провадження: 22-ц/813/115/19
Номер справи місцевого суду: 509/1501/17
Головуючий у першій інстанції Бочаров А.І
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Черевка П.М.,

суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 17.12.1993 року між ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстровано Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №552 та підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №4 від 21.04.2017 року.

В шлюбі у них народилося двоє дітей - син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №9 від 21.04.2017 року, актовий запис №172; - син, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №7 від 21.04.2017 року, актовий запис №8.

Також, він удочерив дочку дружини, яка народилася до їх шлюбу 03.05.1991 року, про що свідчить рішення Іллічівського районного суду м.Одеси про удочеріння за №2882 від 10.04.1994 року. Тобто третьою їх дитиною є ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

01.08.2016 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір про виплату аліментів на їх неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. та зареєстровано в реєстрі за №2461.

Суттєвими умовами вказаного договору про виплату аліментів на дитину від 01.08.2016 року, було визначено наступні:

- їх неповнолітній син ОСОБА_7 постійно буде проживати з матір'ю ОСОБА_3 за адресою, обраною нею на власний розсуд, у тому числі за адресою: АДРЕСА_1;

- порядок сплати ним, ОСОБА_2, аліментів на утримання сина ОСОБА_7 було визначено щомісячно в розмірі 15000,00 грн. за кожен з трьох місяців червень, липень, серпень та 22000,00 гривень за кожен з дев'яти місяців січень-травень, вересень-грудень, які перераховуються на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 до 15 числа кожного місяця, починаючи з 22.07.2016 року та до виникнення умов, що передбачені вимогами статей 180, 199 CK України;

- його побачення з сином будуть відбуватися за його бажанням та можливостей дитини;

- крім сплати аліментів, він як батько зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо);

- ОСОБА_3, в свою чергу, зобов'язалася використовувати аліменти за цільовим призначенням, тобто виключно на утримання сина ОСОБА_7.

Укладенню вказаного договору щодо виплати аліментів передувало погіршення між ним та дружиною сімейних стосунків, які за його бажанням повністю припинилися 15.07.2016 року.

Дізнавшись про його бажання розірвати шлюб, дружина ОСОБА_3 усіляким чином намагалась змусити його зберегти їх шлюбні відносини, її авторитарна поведінка у сімейних стосунках, постійні істерики, приниження його як чоловіка, остаточно утвердили його у вирішенні питання щодо розірвання їх сімейних стосунків. Дружина постійно вимагала у нього кошти на дітей на надумані витрати, погрожувала позбавити його побачень з дітьми.

Саме в такий психологічно тяжкий для нього період було укладено вказаний договір щодо виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, 2005 р.н. Укладаючи такий договір та визначаючи вищевказаний розмір аліментів, він розраховував на припинення погроз з боку дружини, з приводу позбавити його побачень з сином, поліпшення свого фінансового стану.

Позивач зазначав, що свої обов'язки за договором про сплату аліментів від 01.08.2016 року він виконував. Враховуючи, що він не завжди мав необхідну суму грошових коштів, він виплачував аліменти частинами, про що вбачається з квитанцій за період з серпня 2016 року по лютий 2017 року. Більш того, він неодноразово купував своєму синові ОСОБА_7 одяг, взуття, іграшки. Однак в даний час його фінансовий стан погіршився, підприємницька діяльність не приносить йому постійного та необхідного доходу, який би надав йому можливість виплачувати вказаний розмір аліментів.

З наданої довідки про доходи від 21.04.2017 року вбачається, що його дохід за працю по найму в TOB «Дунайбуд-17» за період з 01.01.2017р. по 31 03.2017р. складає щомісяця 2576,00 грн. та за працю в TOB «Дунайводбуд-17» - 3622, 50 грн. щомісяця. Крім іншого, як засновник TOB «Дунайводбуд-17» та засновник TOB «Дунайбуд-17» дивіденди від діяльності товариств до теперішнього часу він не отримував через тяжкий фінансовий стан, про що зазначено в довідці від 24.04.2017р. за №69.

Тяжкий фінансовий стан товариств, одним з засновників яких він є, підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток ТОВ «Дунайбуд-17», за якою фінансовий оподаткований дохід підприємства за 2016 рік склав 27700,00 грн., а за податковою декларацією з податку на прибуток ТОВ «Дунайводбуд-17» за 2016 рік - взагалі без доходу. В 2017 році вказані ТОВ «Дунайводбуд-17» та «Дунайбуд-17» також не принесли доходу, адже мають кредитні зобов'язання, про що вбачається з кредитного договору 001/255/КЛ-13 від 26.03.2013 року. Сума щомісячної виплати процентів за користування кредитом у процентному відношенні дорівнює 60000,00 грн. Також, він самостійно погашає кредит та проценти, отримані на придбання житлового будинку в АДРЕСА_1, в розмірі 55000 грн. щомісячно, про що вбачається з кредитного договору 1266-08 ОФ Н від 03.08.2004 року.

В зв'язку з непорозумінням у сімейних відносинах з дружиною, він вимушений був залишити вказаний будинок дружині ОСОБА_3 за її власним бажанням, та, наразі, наймає собі житло, про що вбачається з договору найму від 13.07.2017 року, за яким він щомісяця сплачує 8000,00 грн.

Також на його утриманні перебувають батьки ОСОБА_11, 1939 р.н., та ОСОБА_12, 1937 р.н. Батьки є пенсіонерами, обидва хворіють, їх стан здоров'я значно погіршився наприкінці 2016 року та у зв'язку з недостатністю власних пенсійних коштів, він надає допомогу на придбання ліків.

Він допомагає своєму синові ОСОБА_6, який не в змозі самостійно наймати собі житло. Витрати на оренду квартири для сина сплачує він самостійно в розмірі 4800,00 грн. щомісяця, про що вбачається з договору найму від 10.04.2017 року.

За таких обставин, позивач вказував, що його постійний дохід на сьогодні складає 6198,50 грн., а витрати на оренду житла, допомогу хворим батькам, виплату кредиту за житловий будинок, аліменти, щомісяця складають більш ніж 85000,00 грн. В зв'язку зі скрутним матеріальним становищем йому допомагає його рідний брат ОСОБА_13

Посилаючись на погіршення фінансового стану та неможливість у подальшому виконувати умови договору щодо виплати аліментів у вказаному в договорі в п.2 розмірі, а саме щонайменше 15000,00 грн. та щонайбільше 22000,00 грн. щомісяця, з урахуванням тієї обставини, що він також приймає участь у придбанні дитині одягу, взуття, інших необхідних речей, сплачує витрати на школу, відповідач ОСОБА_3 також працює, він просив встановити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня ухвалення рішення суду та до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.10.2018 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, що були визначені у п.2 договору про виплату аліментів на дитину, виховання та утримання дитини, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Лічман І.М. 01.08.2016 року (реєстр 2461), встановлено розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 9000 грн. щомісячно, починаючи з дня ухвалення рішення суду та до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Вважаючи рішення суду постановленим з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір аліментів, що були визначені у п.2 договору про виплату аліментів на дитину, виховання та утримання дитини, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Лічман І.М. 01.08.2016 року (реєстр 2461), встановивши розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня ухвалення рішення суду та до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.12.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.10.2018 року.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст.31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 р. №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019 р., до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Черевко П.М. - головуючий суддя, судді -Дрішлюк А.І., Драгомерецький М.М.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.02.2019 року колегією суддів прийнято до свого провадження дану справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.10.2018 року.

ОСОБА_3 направила до суду відзив на апеляційну скаргу, яким проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що з 17.12.1993 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який було зареєстровано Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №552 та підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №4 від 21.04.2017 року.

В шлюбі у сторін народилося двоє дітей - син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №9 від 21.04.2017 року, актовий запис №172; - син, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №7 від 21.04.2017 року, актовий запис №8.

Позивач ОСОБА_2 удочерив дочку дружини, яка народилася до їх шлюбу 03.05.1991 року, про що свідчить рішення Іллічівського районного суду м.Одеси про удочеріння за №2882 від 10.04.1994 року. Тобто третьою дитиною є ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

01.08.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір про виплату аліментів на їх неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. та зареєстровано в реєстрі за №2461.

Зазначеним договором було визначено порядок сплати ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_7, було визначено щомісячно в розмірі 15000,00 грн. за кожен з трьох місяців червень, липень, серпень та 22000,00 грн. за кожен з дев'яти місяців січень-травень, вересень-грудень, які перераховуються на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 до 15 числа кожного місяця, починаючи з 22.07.2016 року та до виникнення умов, що передбачені вимогами статей 180, 199 CK України.

За вимогами статті 180 СК України саме на обох батьків покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст.189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 CK України визначені обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів судом, а саме: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Так, з довідки про доходи від 21.04.2017 року вбачається, що дохід ОСОБА_2 за працю по найму в TOB «Дунайбуд-17» за період з 01.01.2017р. по 31 03.2017р. склав щомісяця 2576,00 грн. та за працю в TOB «Дунайводбуд-17» - 3622,50 грн. щомісяця.

Як засновник TOB «Дунайводбуд-17» та засновник TOB «Дунайбуд-17» дивіденди від діяльності товариств до теперішнього часу ОСОБА_2 не отримував через тяжкий фінансовий стан, про що зазначено в довідці від 24.04.2017р. за №69.

Незадовільний фінансовий стан товариств, одним з засновників яких є ОСОБА_2, підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток ТОВ «Дунайбуд-17», за якою фінансовий оподаткований дохід підприємства за 2016 рік складає 27700,00 грн., а за податковою декларацією з податку на прибуток ТОВ «Дунайводбуд-17» за 2016 рік - взагалі без доходу. В 2017 році вказані ТОВ «Дунайводбуд-17» та «Дунайбуд-17» також не принесли доходу, адже мають кредитні зобов'язання, що підтверджується кредитним договором 001/255/КЛ-13 від 26.03.2013 року. Сума щомісячної виплати процентів за користування кредитом у процентному відношенні дорівнює 60000,00 грн. Позивач погашає кредит та проценти, отримані на придбання житлового будинку в АДРЕСА_1, в розмірі 55000 грн. щомісячно, про що вбачається з кредитного договору 1266-08 ОФ Н від 03.08.2004 року.

ОСОБА_2 наймає собі житло, на підтвердження цього наданий договір найму від 13.07.2017 року, за яким він щомісяця сплачує 8000,00 грн. Також він допомагає своєму синові ОСОБА_6 Витрати на оренду квартири для сина складають 4800,00 грн. щомісяця, про що вбачається з договору найму від 10.04.2017 року.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку, що майновий стан ОСОБА_2 суттєво погіршився, що є підставою для зменшення розміру аліментів, який був визначений за домовленістю батьків дитини у договорі про сплату аліментів від 01.08.2016 року у п.2.

При цьому, судом вірно враховано, що ОСОБА_7, за домовленістю батьків, за згодою позивача, навчається у ОПЗШ «КРОК» та розмір місячної оплати за освітні послуги в 2018-2019 навчальному році становлять 6800 грн., в зв'язку з чим судом обґрунтовано позов задоволено частково.

В силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р. (набрала чинності для України 27.09.1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 р., кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з положеннями статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов'язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

Посилання автора апеляційної скарги на те, що судом не надано належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_2 не може сплачувати аліменти в розмірі 9000 грн. через значно скрутне матеріальне становище, одночасно сплачуючи грошові кошти з повернення кредиту, а також те, що мінімальний розмір аліментів на дитину з 01.12.2018 року дорівнює 1013,50 грн., колегією суддів не беруться до уваги, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким надано правильну правову оцінку.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не мають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті.

У зв'язку з ухваленням рішення за відсутності учасників справи, відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 25 березня 2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький