Справа № 310/5718/19
РІШЕННЯ

Іменем України

18 листопада 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.,

при секретарі - Олійник Н.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 .,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява вмотивована тим, що 25.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис №2546 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 39141,78 грн. та 430 грн. за вчинення виконавчого напису. ОСОБА_2 є боржником за кредитним договором №8017 від. 10.01.2012 укладеним із АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк».Сума заборгованості за кредитним договором складає 39141,78 грн.. Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» пред`явив виконавчий напис №2548 від 25.04.2018 року для виконання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С., на підставі якого приватний виконавець 23.04.2019 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №58977790. Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис є протиправним, а тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідачі та третя особа, про день, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис №2546 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 39141,78 грн. та 430,00 грн. за вчинення виконавчого напису.

10.01.2012 року між Акціонерним товариством «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №8017.

За період з 03.04.2017 року по 03.04.2018 року за кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 39141,78 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 16110,29 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 45,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 19991,97 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 2298,51 грн.; строкова заборгованість за комісією 0,00 грн.; строкова заборгованість за процентами 696,01 грн.; за вчинення виконавчого напису 430,00 грн..

Загальна сума, яка підлягає стягненню з позивача складає 39571,78 грн..

Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» пред`явив виконавчий напис №2548 від 25.04.2018 року для виконання до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С., на підставі якого приватний виконавець 23.04.2019 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №58977790.

З приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така ж позиція вказана в постанові ВСУ від 05.07.2017, справа № 754/9711/14-ц.

Згідно постанови Верховного Суду України від 04.03.2015 року у справі № 6-27цс15, в якій викладено наступний правовий висновок:

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Починаючи з 2014 року позивач неодноразово звертався до банку з питань існуючої заборгованості , але необхідну інформацію не отримав.

Позивач не отримував письмової вимоги (повідомлення) від банку. З вказаних підстав позивач не визнає розмірів заборгованості у тому числі відсотків та комісії , вважає їх надмірно великими та необґрунтованими. Приватний нотаріус не є фахівцем у галузі економіки та фінансів щоб бездоганно перевірити та визначити суми, які підлягають стягненню за кредитним договором.

ПАТ «ПУМБ» не додав приватному нотаріусу належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі /перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку надав/перерахував позивачу згідно кредитного договору.

Згідно п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Постановою Національного Банку України №22 від 21.01.2004 року встановлені вимоги до оформлення вищезазначених розрахункових документів.

Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» не надав приватному нотаріусу належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму , яку надав/перерахував позивачу згідно кредитного договору.

Ст. 1011 ЦК України чітко визначається поняття договору комісії. За договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Тобто, комісія повинна бути платою за конкретну послугу, тобто матеріальне чи нематеріальне благо, яке надається банком позичальнику за замовленням останнього, в договорі не зазначається вид та предмет кожної конкретної супутньої послуги.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова допомога (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.

З рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22,23 ст. 1, ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позивальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору

Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з підстав, що виконавчий напис здійснено з порушенням вимог чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати виконавчий напис №2546 від 25.04.2018, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 39141,78 грн. та 430,00 грн. за вчинення виконавчого напису з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Cуддя А. І. Крамаренко