Справа № 468/7/19-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді Янчук С.В., за участю секретаря Хижняк К.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що відповідно до рішення суду від 30.11.2015р. з нього на користь відповідача присуджено стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, 09.11.2013р.н. в розмірі ј частини усіх доходів. Позивач ніде не працює, тому вираховується розмір аліментів із середньомісячної зарплати. Ця сума періодично міняється і в нього виникають заборгованості оскільки він не має інформації про збільшення і не може планувати свій бюджет. На момент прийняття рішення він мав постійну роботу та стабільний заробіток. Зараз він має не регулярний, мінливий, не високий дохід, тому більша його частина іде на сплату аліментів. Це ставить його в скрутне матеріальне становище.

В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач до суду не зявилася, по розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином рекомендованим повідомленням та оголошенням на сайті Баштанського районного суду. Надано відзив, просила відмовити в позові, жодних доказів на обгрунтування позову не надано.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (копі свідоцтва про народження дитини серії І-ФП №196435, копію рішення від 30.11.2015р., розрахунок заборгованості, копію трудової книжки ОСОБА_1І.), суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Згідно частини 6 статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї.

Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; якщо домовленість відсутня, то кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За частиною 3 цієї статті , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів належить лише одержувачу аліментів, адже відповідно до ч.3 ст. 181 СК України це є в вибором виключно одержувача аліментів, а не платника.

Отже, надавши правову оцінку заявленим ОСОБА_1 вимогам , які зводяться фактично до зміни способу стягнення аліментів, які вже стягнуті судом, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову - в зв'язку з обранням неналежного способу захисту порушеного права позивача, як платника аліментів.

Наведене не перешкоджає позивачеві звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів шляхом зменшення розміру аліментів .

У відповідності до норм пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 12,13,81,141, 259-265, 273 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: