Ухвала

26 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 500/846/15-ц

провадження № 61-20866ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання незаконними дій, захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 18 листопада 2019 року.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, зазначаючи, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову Одеського апеляційного суду вона отримала 19 жовтня 2019 року, що підтверджується наданими доказами.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, його можливо поновити.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Касаційна скарга містить квитанцію про часткову сплату судового збору у розмірі 1 568,80 грн.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду із зустрічним позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата була встановлена у розмірі 1 378 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду із зустрічним позовом) за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме, позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

У разі подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме, позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, ставка збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (підпункт 5 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час звернення до суду із зустрічним позовом).

24 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання незаконними дій, захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди та просив суд: визнати недостовірною інформацію щодо нього, надану у листах, надісланих відповідачем до ревізійної комісії громадської організації «Ізмаїльський союз ветеранів Афганістану»; визнати незаконними дії відповідача щодо розповсюдження вказаної інформації; стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 800 000 грн та зобов`язати її спростувати інформацію через засоби масової інформації.

Вимоги касаційної скарги свідчать про те, що ОСОБА_1 оскаржує заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про визнання недостовірною інформації щодо ОСОБА_2 , надану у листах, надісланих ОСОБА_1 10 червня 2014 року до ревізійної комісії громадської організації «Ізмаїльський союз ветеранів Афганістану»; зобов`язання спростувати вищезазначену інформацію шляхом надрукування оголошення про спростування вказаних фактів у одному з печатних засобів масової інформації м. Ізмаїл Одеської області та стягнення з неї на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 грн і судових витрат, тобто дві вимоги немайнового характеру і одна вимога майнового характеру.

Згідно із частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Пунктами 1, 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 102,40 грн за вимоги немайнового характеру (1 378 грн * 0,4) * 2 = 1 102,40 грн) та 1 378 грн за вимогу майнового характеру, оскільки 1,5 відсотки оспорюваної суми менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (30 000 грн * 1,5% = 450 грн).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового

збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при

поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 4 960,80 грн (1 102,40 грн + 1 378 грн)* 200% = 4 960,80 грн).

Оскільки ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 568,80 грн, то їй необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 392 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA7026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвалипротягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець