РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засіданні - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Рівне в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів , -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить збільшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2012 року по справі № 1708/2624/12 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнути аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а саме з 08 липня 2017 року і до повноліття дитини .

Свої вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2013 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з нею та перебуває на її утриманні . Судовим наказом Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2012 року по справі № 1708/2624/12 з ОСОБА_3 на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З квітня 2015 року відповідач ніде не працює та алмінтів не сплачує. ЇЇ матеріальний стан не дозволяє утримувати дитину належним чином. Відповідач має задовільний стан здоров"я, інших утриманців не має , а тому вважає, що останній має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки в більшому розмірі. Просить позов задоволити. Позщивачка ОСОБА_2 подала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, в судове засідання не з"явився повторно. Причину неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, відзив на позов не подав.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до такого висновку.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Статтею 180 СК України передбачено обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що відповідно до актового запису про народження дитини № 1545 серії І-ГЮ № 168437 виданого 14 червня 2012 року відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції, сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2013 року шлюб між сторонами розірваний. Дочка ОСОБА_5 06.06. ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Судовим наказом Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2012 року по справі № 1708/2624/12 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З квітня 2015 року відповідач ніде не працює та аліментів не сплачує. Матеріальний стан позивача не дозволяє їй утримувати дитину належним чином. Відповідач має задовільний стан здоров"я, інших утриманців не має, а тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки в більшому розмірі.

Ч.1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв»язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров"я когось із них.

Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи №6-143цс13 на основі аналізу ст.ст. 181, 192 СК України зазначив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв»язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про змешення розміру аліментів.

Законом України №2037-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08.07.2017р. внесено зміни до ч.2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет» на 2019 р. прожитковий мінімум для дітей з 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень, тобто відповідач на даний час сплачує аліменти у розмірі, меншому, ніж встановлено чинним законодавством.

Аліментні правовідносини це триваючі правовідносини, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав він може змінюватись. Прийняття Закону про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.

Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дітей на належне матеріальне забезпечення.

На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері.

Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги, що відповідач, не є особою похилого віку, працездатний, має задовільний стан здоров» я та враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, стан здоров"я позивача вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам дитини.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду, тому не заслуговує на увагу прохання позивача про стягнення аліментів з 08 липня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних із розглядом справи.

При пред"явленні позову про зміну розміру аліментів, позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі вищевикладеного ст.ст. 180, 182, 192, СК України , керуючись ст.ст. 12,81,264-268, 273, 280-284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів - задовольнити .

Змінити розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2012 року по справі № 1708/2624/12 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 (пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

У звязку з задоволенням позову про зміну розміру аліментів, припинити з дня набрання рішенням законної сили подальше примусове виконання судового наказу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2012 року по справі № 1708/2624/12 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. В разі наявності заборгованості за наказом суду, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення суду безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2, адреса проживання:33027 м.Рівне, вул. Д.Галицького, 9 а кв.37,РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_3, адреса реєстрації: 33018, м.Рівне, вул.М.Карнаухова,51 а кв.34,РНОКПП НОМЕР_2

Повне рішення виготовлене - 20.03.2019 року.

Суддя: О.В.Панас