УХВАЛА

"14" лютого 2019 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Четвертухи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи Служби у справах дітей м. Житомира про визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться цивільна справа за вказаним позовом, в якому ОСОБА_1 просить її з відповідачем неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., залишити на проживання з нею.

Одночасно позовна заява містить клопотання позивача про витребування у органу опіки та піклування висновку щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 з нею.

Оскільки, Верховний Суд зауважив, що тлумачення ч.1 ст.161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов'язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

В даному випадку без письмового висновку органу опіки та піклування і без відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи суд не може вирішити даний спір по суті.

Згідно положень ст.2 ЦПК України, одними із основних засад цивільного судочинства є змагальність сторін та розумність строків розгляду справи судом.

За приписами ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження, зокрема є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, а також вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, тощо обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, у даній категорії справ наявність висновку про доцільність визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., є обов'язковою, у зв'язку з чим такий висновок підлягає витребуванню від органу опіки та піклування.

За нормою ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Беручи до уваги предмет спору та наявні у матеріалах справи докази, суд вважає за необхідне витребувати від Органу опіки та піклування Житомирської міської ради оригінал висновку щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

Керуючись ст.ст.76, 77, 81, 84, 197 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Зобов'язати Орган опіки та піклування Житомирської міської ради подати суду письмовий висновок щодо визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., батьками якого є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2., АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_1, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3., АДРЕСА_2, тел. НОМЕР_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя О. П. Сингаївський