Справа № 524/8614/18
Провадження № 2/524/651/19
15 березня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі: Головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Воблікової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просили суд визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою 40 в буд.27 по ОСОБА_5 в м.Кременчуці.
Свої вимоги позивачі мотивували тим, що вони є співвласниками квартири 40 в буд.27 по ОСОБА_5 в м.Кременчуці У вказаній квартирі зареєстрована ОСОБА_4, яка є колишньою дружиною ОСОБА_3. З 2014 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, утриманням житла не займається та не сплачує вартість комунальних послуг.
В судове засідання сторони не з'явились, позивачі надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач заяв та клопотань до суду не надав, відзив не подав.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є співвласниками квартири 40 в буд.27 по ОСОБА_5 в м.Кременчуці Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло виданого Житлово-комунальним відділом АТ «Укртатнафта».
Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 20.10.2016 по справі 524/6532/16-ц було задоволено позов ОСОБА_3В./дошлюбне прізвище Мороз/ та розірвано шлюб між нею та ОСОБА_3.

ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: квартира 40, буд.27 по ОСОБА_5 в м.Кременчуці, що підтверджується довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради.

Відповідач за місцем реєстрації не проживає. Факт тривалого не проживання ОСОБА_4 у квартирі 40 в буд.27 по ОСОБА_5 в м.Кременчуці підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсервіс» від 13.09.2018 №500, відповідно до якого свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили те, що ОСОБА_4 з 2014 року у вищевказаній квартирі не проживає.

ОСОБА_8

Частиною 1 ст. 29 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла або законом.

Статтями 64, 156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника квартири (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім'ї власника жилого квартири (квартири), які проживають разом з ним у квартири (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

ОЦІНКА СУДУ

Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житлі більше 5 років, а його реєстрація створює перешкоди для власників квартири, викликані необхідністю сплачувати вартість комунальних послуг з урахуванням реєстрації відповідача, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підлягають задоволенню.

Таким чином, суд визнає ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою 40 в буд.27 по ОСОБА_5 в м.Кременчуці Полтавської області.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 суд стягує судові витрати в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: м.Кременчук, ОСОБА_5АДРЕСА_1 такою, що втратила право користування квартирою 40 в буд.27 по ОСОБА_5 в м.Кременчуці Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: м.Кременчук, ОСОБА_5АДРЕСА_1, на корись ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований за адресою: м.Кременчук, ОСОБА_5АДРЕСА_1 судові витрати в сумі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць