Справа № 466/5187/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

за участю секретаря Шаповалової Ю.О.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

справа №466/5187/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

установив:

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з нею за адресою: м. Львів, пр. Чорновола,101/3 строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_3 наближатись до її місця проживання, що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Чорновола,101/3, ближче ніж на 300 метрів.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 покликається на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, який було розірвано у 1991році, однак незважаючи на це вона проживає разом з своїм колишнім чоловіком у квартирі за адресою: м. Львів, пр. Чорновола,101/3.

Як зазначила заявниця, протягом всіх років спільного проживання ОСОБА_3, постійно зловживає алкоголем та вчиняє насильство щодо неї та дітей. Вона потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_3 більше 25 років, неодноразово зверталася за захистом до поліції. ОСОБА_3 неодноразово притягали до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, однак не зважаючи на це, він не змінив своєї поведінки. Останній вчиняє насильство щодо неї протягом багатьох років, не зважає на заходи вжиті поліцією та судом, його поведінка стає ще агресивнішою і жорстокішою, вона має реальні підстави боятись за своє життя, залишаючись з ним наодинці у квартирі.

Відтак, вона, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник-адвокат ОСОБА_2 підтримали вимоги викладені в заяві, надавши пояснення, аналогічні до викладених у заяві про видачу обмежувального припису та просили заяву задовольнити.

У судовому засідання заінтересована особа ОСОБА_3 вимоги викладені в заяві не визнав та пояснив, що ОСОБА_1 його оговорює, оскільки бажає заволодіти його помешканням.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017р. №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи;

Згідно з п.4 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 1987 по 1991 рік, який було розірвано рішенням Шевченківського районного народного суду м. Львова 16.09. 1991 р. (а.с.71).

Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Шевченківським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Львова від 01.03.1995р. серії І-СГ № 006907, розірвання шлюбу зареєстровано 01.03.1995р. (а.с.72).

З пояснень заявника та заінтересованої особи, вбачається, що вони проживають в одній квартирі з грудня 1988 р. за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 101/3. Разом з ними проживає син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана обставина підтверджується довідкою ЛКП «Під Голоском 410» від 04.01.2018 №43 (а.с.4)

З показів заявниці вбачається, що протягом спільного проживання її з ОСОБА_3, останній зловживає спиртними напоями, ображає її, погрожує розправою, наносить тілесні ушкодження, чим чинить домашнє насильство відносно неї та дітей, у звязку з чим вона неодноразово зверталася за захистом до поліції.

За результатами звернень ОСОБА_1 до правоохоронних органів, ОСОБА_3 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності.

Так, постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.09.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України; постановами Шевченківського районного суду м. Львова від 05.02.2016 року та від 29.08.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КпАП України; постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 08.05.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Слідчим Шевченківського ВП У ГУНП України у Львівській області ОСОБА_5 внесено постанову про закриття кримінального провадження №0001762 по справі про нанесення 03.05.2018 року ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27.06.2018року ця постанова була скасована та станом на даний час триває досудове слідство.

Відтак, дані твердження заявниці підтверджуються письмовими доказами, які долучені до матеріалів справи (а.с.6-17,64-69)

Однак, вжиті поліцією та судом заходи не мали жодного впливу, неправомірна поведінка ОСОБА_3 не припиняється.

Наведені вище обставини свідчать про схильність ОСОБА_3 до насильницьких дій відносно своєї колишньої дружини та вказують на вірогідності продовження та повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

У звязку із вищенаведеним слід видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 терміном на два місяців.

Керуючись ст.ст.13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 263-265, 268,350-6 ч.4 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН - 1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) протягом 2 (двох) місяців:

- перебувати в місці реєстрації та спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1;

- наближатись на відстань не менше 300 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Копію рішення направити до Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області для взяття ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН - 1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) на профілактичний облік.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення складено 22 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_6