Житомирський апеляційний суд
Справа №289/85/19 Головуючий у 1-й інст. Луньова Д. Ю.
Категорія 59 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу № 289/85/19 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2019 року, постановлену під головуванням судді Луньової Д.Ю. у м. Радомишлі,

в с т а н о в и л а :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати порушення ст. ст. 4, 10, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з боку адвоката ОСОБА_2 при наданні їй адвокатських послуг, визнати недійсним п. 5 Договору про дострокове припинення зобов`язань та розірвання Договору від 01.02.2017 року та Договіру про надання правової допомоги від 05.04.2017 року в частині визнання гонорару в сумі 17710 гривень як несправедливу умову договору та стягнути з відповідача ОСОБА_2 27 000 грн. як зайво сплачених коштів.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів визнано неподаною і повернуто позивачеві.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга мотивована тим, що адвокатська діяльність є різновидом підприємницької діяльності, у зв`язку з чим спірні правовідносини з адвокатом регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», а тому вона, як позивач, звільняється у цій справі від сплати судового збору з підстав, передбачених статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів». За наведеного вважає, що підстав для повернення позовної заяви у суду першої інстанції не було.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Встановлено, що у січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про захист прав споживача.

Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 липня 2019 року позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк - десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що позовні вимоги не регулюються Законом України «Про захист справ споживачів», а тому позивачка не звільняється від сплати судового збору з підстав, передбачених ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

На виконання вимог ухвали суду, представником позивачки 07.10.2019 було подано заяву, у якій останній просив призначити справу до розгляду.

Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2019 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд виходив із того, що позивачем не були виконані недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 18.07.2019, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України.

З даними висновками суду першої інстанції погоджується й колегія суддів, оскільки такі відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 підставами для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на свою користь зайво сплачених коштів та визнання недійсними окремих положень договору про надання правової допомоги, у своїй заяві посилалася на норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів враховує, що було зроблено і судом першої інстанції, що Закон України від 12 травня 1991 р. № 1023-XII "Про захист прав споживачів" не застосовується до відносин із вчиненням нотаріусом нотаріальних дій, а також до відносин із надання професійної юридичної допомоги адвокатами.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України в Узагальненні судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів від 01.02.2013 року.

При цьому, правовідносини сторін, які випливають з договору про надання правової допомоги адвокатом, врегульовані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Враховуючи викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що оскільки предметом спору є договір про надання правової допомоги адвокатом, то на ці правовідносини дія Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється в зв`язку з тим, що вони регулюються спеціальним законом - «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідач є адвокатом та не є виконавцем робіт і надавачем послуг у розумінні статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів».

Аналогічні висновки містяться і в Постанові Верховного Суду від 19 вересня 2019 року у справі № 137/2152/16-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

А тому, доводи апеляційної скарги не впливають на правильність прийнятого судом судового рішення про повернення позовної заяви та не дають підстав для висновку про скасування оскаржуваної ухвали суду.

За такого, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, із ОСОБА_1 підлягає стягненню 384 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2019 року залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.11.2019.

Головуючий Судді