Провадження №2/359/283/2019
Справа №359/1769/18
РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 02 грудня 2017 року близько 16 години 20 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1, допустив зіткнення з вантажним автомобілем марки «Mitsubishi Canter», реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить позивачу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 була заподіяна матеріальна шкода. Зі звіту №249 від 27 грудня 2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mitsubishi Canter», реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 96605 гривень 19 копійок. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що вона відчувала душевні страждання та глибоко переживала у зв'язку з ремонтом автомобіля, була змушена змінити свій звичний порядок життя. Завдану їй моральну шкоди ОСОБА_1 оцінила у розмірі 4000 гривень. Крім цього, позивач також понесла витрати з проведення оцінки по визначенню вартості відновлювального ремонту у розмірі 300 гривень та за проведення оцінки вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу у розмірі 1500 гривень. За вказаних обставин ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь вартість відновлювального ремонту у розмірі 96605 гривень 19 копійок, витрати на проведення оцінки з визначення вартості відновлювального ремонту у розмірі 1500 гривень, а також завдану моральну шкоду у розмірі 4000 гривень.

В ході підготовчого провадження представник позивача ОСОБА_3 направив до суду заяву про зменшення позовних вимог, якою просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту у розмірі 90605 гривень 19 копійок, витрати на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту у розмірі 1500 гривень, моральну шкоду у розмірі 4000 гривень.

Позивач у судове засідання не з'явилася. Натомість направила до суду заяву з проханням проводити розгляд справи за її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Представник відповідача ОСОБА_4 надав відзив на позовну заяву, який обґрунтував тим, що дійсно ОСОБА_2 було визнано винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 29 грудня 2017 року. Разом з цим, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4150779 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну у розмірі 100000 гривень. Тому на переконання представника відповідача майнові вимоги до ОСОБА_2 можуть бути пред'явлені лише у разі, якщо сума страхового відшкодування є більшою ніж розмір ліміту відповідальності. Проте у даному випадку перевищення ліміту відповідальності немає. У зв'язку з цим представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_2, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого на ім'я позивача (а.с.39).

02 грудня 2017 року близько 16 години 00 хвилин в м. Бориспіль по вул. Київський Шлях, 75, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1, під час розвороту не переконався що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам руху, перетнув дорожню розмітку 1.3 Розділу 34 ПДР України, порушивши її вимоги, в результаті чого здійснив зіткнення з вантажним автомобілем «Mitsubishi Canter», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, який рухався у зустрічному напрямку. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушив п.10.1, п.10.4, п.34.1.3. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Вказані обставини підтверджуються постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2017 року (а.с.7-8), яка перевірена на відповідність оригіналу за допомогою веб-порталу Єдиного державного реєстру судових рішень.

За правилами ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тому, винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_2

Як вбачається зі звіту №249 від 27 грудня 2017 року про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу (а.с.9-34), вартість матеріально збитку, завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Canter», реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 43134 гривень 29 копійок, вартість відновлювального ремонту - 96605 гривень 19 копійок (а.с.11-54).

Разом з цим, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, пов'язана з експлуатацією автомобіля марки «Mitsubishi Canter», реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4150779. Умовами полісу передбачено ліміт відповідальності ПрАТ «Європейський страховий союз» за шкоду заподіяну майну у розмірі 100000 гривень, а також передбачено франшизу у розмірі 1000 гривень (а.с.78).

У відповідності до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з положенням п.1 ч.2 та ч.3 ст.22 ЦК України майновою шкодою є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоду майну третьої особи.

Згідно з ст.28 та ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана , зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За змістом ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50000 гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можлива лише за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладення обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди.

Такі висновки щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність, було викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц.

Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч цьому, позивачем та її представником не було надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 зверталася до страховика відповідача, тобто до ПрАТ «Європейський страховий союз» та отримала відмову у виплаті страхового відшкодування, або що наявні обставини, передбачені ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за яких у страховика не виникло обов'язку з виплати страхового відшкодування.

При цьому, судом враховується, те що розмір завданої шкоди, яку ОСОБА_1 просить відшкодувати за рахунок ОСОБА_2, а саме 90605 гривень 19 копійок не перевищує ліміт відповідальності страховика, який відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4150779 становить 100000 гривень.

Крім цього, суд критично оцінює твердження позивача стосовно того, що ПрАТ «Європейський страховий союз» припинило страхові виплати та зобов'язання з виплати страхового відшкодування буде здійснювати МТСБУ, але гранична сума виплати складатиме лише 6000 гривень. Оскільки, дане твердження є виключно припущенням позивача.

Зважаючи на викладене, судом не встановлено наявність підстав для відшкодування шкоди особою, відповідальність якого застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме ОСОБА_2 Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, обов'язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Тому позовні вимоги щодо відшкодування вартості відновлювального ремонту у розмірі 90605 гривень 19 копійок та вартості з проведення оцінки у розмірі 1500 гривень, належить відмовити.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За правилом п.3 ч.2 та ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на її користь з ОСОБА_2 спричиненої моральної шкоди у розмірі 4000 гривень, суд виходить з того, що дані позовні вимоги є похідними від позовних вимог щодо стягнення вартості відновлювального ремонту, у задоволенні яких позивачу відмовлено. Тому судом не вбачається правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди у вказаному розмірі.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанцій (а.с.1,2) вбачається, що при пред'явленні позову до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 2768 гривень 60 копійок. Зважаючи на те, що у задоволенні пред'явленого нею позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування ОСОБА_1 судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.9, п.22.1 ст.22, ст.28, ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п.8 ч.2 ст.16, п.1 ч.2 та ч.3 ст.22, п.3 ч.2 та ч.3 ст.23, ч.1 ст.1167, ч.1 та ч.2 ст.1187 ЦК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.6 ст.82, ч.1 ст.141, ч.4 ст.206, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 25 березня 2019 року

Суддя: В.В. Журавський