КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5781/19
Провадження № 2/552/1758/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2019 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі судді Миронець О.К., за участі секретаря судових засідань Круценко Р.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 . Свій позов обґрунтовував тим, що на підставі договору купівлі продажу він є власником квартири АДРЕСА_1 . За даною адресою також зареєстрована відповідач. Позивач звернувся до управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради з питань зняття з реєстрації відповідача, але йому було відмовлено та роз`яснено право на звернення до суду з позовом. Тому він вважає, що його права як власника майна порушені та з метою їх захисту звернувся до суду та просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ухвали суду від 31.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження на 27.11.2019 року.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно договору купівлі продажу від 29.07.2019 року ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, оскільки відповідач не є власником (співвласником) квартири, не проживає в ній, комунальні послуги не сплачує, не є членом сім`ї власника квартири, суд вважає, що реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі порушує право останнього як власника.

Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 786,40 грн. сплачений ним при подачі позову.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 до користь ОСОБА_1 сплачений ним при подачі позову судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_2 .

Повни й текст рішення складений та підписаний 27.11.2019 року.

Суддя О.К. Миронець