Справа пр. №2/756/2065/19
У Х В А Л А

18 березня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Приходько І.А.,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У судові засідання, призначені на 10 год 30 хв 16 січня 2019 року та 12 год 00 хв 18 березня 2019 року, позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судові засідання суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подавала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся у спосіб, передбачений чинним цивільно-процесуальним законодавством України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду з наступних підстав.

У судове засідання, призначене на 10 год 30 хв 16 січня 2019 року, позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 30), про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала

О 12 год 00 хв 18 березня 2019 року ОСОБА_1 не прибула в судове засідання, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 36, 38), про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала.

Європейський суд з прав людини підкреслив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" від 26 квітня 2007 року та "Трух проти України" від 14 жовтня 2003 року).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07 липня 1989 року).

Таким чином, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов'язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви та утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу.

Нез'явлення у судове засідання без поважних причин, прибуття у судове засідання після його початку не свідчать про те, що сторона справи добросовісно користується наданими їй законом процесуальними правами та уникає вчинення дій, що зумовлюють затягування судового процесу.

Згідно з нормою п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки позивач, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з'явилася в судове засідання, не повідомила про причини неявки в судове засідання та завчасно не надала суду доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, від неї не надійшло заяв про розгляд справи за її відсутності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у своїх рішеннях у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, залишення позову без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий суд та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин, керуючись ст. 257 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Андрейчук