Єдиний унікальний номер 341/1277/18
Номер провадження 2/341/56/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Юсип І.М.

секретарів Король І.Л., Матейко О.С.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галичі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в:

31.07.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 і просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки - ОСОБА_6, 23.01.2007р.н. у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, а на дочку ОСОБА_5, продовжувати стягнення, яка продовжує навчання до досягнення нею 23-х років.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_3 в позовній заяві покликається на те, що на даний час діти перебувають повністю на її утриманні, відповідач не надає належної допомоги на утримання дітей. Вона одна утримує їх матеріально. Неповнолітня донька ОСОБА_5 є студенткою Івано-Франківського Державного вищого навчального закладу «Прикарпатського національного університету ім. В. Стефаника» денної форми навчання, ніде не працює, а тому потребує матеріальної підтримки. На її утримання вона витрачає приблизно по 6 000 гривень на харчування, житло, канцелярські приладдя, одяг, взяття, речі. Малолітня донька ОСОБА_6 є ученицею школи, вона також потребує значних коштів для належного виховання та зростання. На її утримання вона витрачає приблизно 5000 гривень. На даний час вона ніде не працює, в період літнього сезону їздила на підробіток закордон для того, щоб заробити гроші кошти на утримання дітей. З наведеного випливає, що вона не взмозі самостійно утримувати дітей, в той час, як відповідач - працездатний, працює закордоном, офіційно працевлаштований, сплачує належні державні податки, отримує раз в рік допомогу від держави на дітей, має банківські рахунки, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дочок у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісяця.

Просить позов задовольнити та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання доньок у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення ними повноліття, а на старшу дочку, яка продовжує навчання аліменти до досягнення нею 23 років.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3- ОСОБА_1 позовні вимоги позивача підтримала та просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Наголосила, що обов?язок по утриманюю дітей лежить на обох батьках. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Вивчивши відзив відповідача на позов, зазначила, що твердження відповідача, що сума аліментів для нього є непосильною, невідповідає дійсності, оскільки відповідач на протязі одинадцяти років постійно працює та проживає в Чехії, про що свідчать отримані ним дозвола на перебування в цій країні, останній дозвіл перебування терміном на 7 років до 21.10.2023 року. Також ним був укладений договір оренди житла на необмежений період, окрім того на банківських рахунках знаходиться значна частина коштів. Щодо утримання батька пенсіонера такі доводи відповідачем нічим не підтверджені, окрім цього ОСОБА_7 отримує пенсію та проживає разом із своєю дочкою. Відповідач ОСОБА_4 купляє собі дорогі речі, їздить на курорти, а відтак просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, позов позивача визнав частково, посилаючись на ті обставини, що ОСОБА_4 в останній період часу працює на тимчасових сезонних низькооплачуваних роботах; на його утриманні перебуває непрацездатний батько-пенсіонер ОСОБА_7. На даний час його матеріальний стан незадовільний і він не має фізичної змоги сплачувати аліменти в заявленому позивачеві розмірі, а у випадку покращення матеріального стану він зможе розмір аліментів, призначений судом, добровільно збільшити. А твердження позивачки, що діти повністю перебувають на її утриманні не відповідають дійсності, оскільки він періодично купляє їм речі, а саме одяг, взуття, продукти харчування, дає кошти на додаткові витрати, і надалі збирається допомагати своїм дітям, від обовязку їх утримувати не відмовляється. Тому, просить позов задоволити частково та стягувати по 1000 грн., можливо на старшу дочку згоден платити по 1300 грн., однак зазначив, що дочка отримує стипендію.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши представлені докази позивача та заперечення відповідача, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Статтею ч.1 ст. 5 ЦПК України, визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-НМ- № 067578 від 30 травня 2001 року (а.с.11).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З копій свідоцтв про народження дітей підтверджується, що відповідач по справі є батьком - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12. 13).

За ч.2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 182 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

Згідно ст. 182 ч.2 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

За приписами абз. 3 ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Як вбачається із представленої позивачем копії студентського квитка - ОСОБА_5, 17.03.2002р.н., навчається на педагогічному відділенні (денна форма навчання) Івано-Франківського коледжу Державного вищого навчального закладу «Прикарпатський національний університет імені ОСОБА_8», в термін до 30.06.2021р. (а.с.16), однак на день звернення позивачем до суду остання не досягла повноліття.

В письмовому відзиві на позов відповідач зазначив, що позов визнає частково в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, оскільки не має змоги сплачувати заявлену позивачем суму аліментів, так як офіційно не працює про що свідчить копія його трудової книжки, працюючи на сезонних роботах, яка є низькооплачувана, витрати йдуть на проживання, харчування, а тому сплачувати завищену суму в розмірі по 3000 грн. на двох дітей не може. Також на утриманні має батька пенсіонера, про що свідчить копія пенсійного посвідчення.

В заперечення цьому позивачем були надані докази, що відповідач на рахунку в чеському банку має значні кошти, а саме 266 955 чес.крон (а.с.47-48), а також працює офіційно, про що стверджується копією дозволу на перебування в країні до 21.10.2023 року (а.с.49-51), орендує житло в Празі, що вбачається із копії наданих документів (а.с.53-54).

Представником відповідача була надана копія трудової угоди з якої видно, що ОСОБА_4 працює на посаді допоміжного будівельного працівника, з робочим часом протягом тижня - 20 год., заробітна плата якого становить 6.100 чеських крон на місяць (а.с.60), а з довідки Ощадбанку вбачається, що станом на 17.10.2018р. встановлено курс Чеської Крони до національної валюти - гривня - 100 Чеських Крон=125,3341 грн. (а.с.61).

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення і з відповідача, який визнав позов частково в розмірі по 1300 грн. на кожну дитину, і враховуючи те, що має він має низьку заробітню плату, яка становить 7 645,38 грн. в місяць, також суд бере до уваги, що дочка сторін ОСОБА_5, 17.03.2002р.н., яка є студенткою, однак їй не виповнилося 18 років, на день ухвалення рішення є неповнолітньою, а відтак позивачем заявлена вимога про стягнення аліментів на навчання до 23 років є передчасною та не підлягає до задоволення. А відтак з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання дітей: доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки, ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісяця, до виповнення ними повноліття. Стягнення розпочати з дня предявлення позову до суду.

Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VІ.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір.

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 141, 258, 263, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії СС 010742, виданий Богородчанським РВ УМВС України в Івано-Франківській області від 24.11.1995 року, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, жителя ІНФОРМАЦІЯ_8 аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 на утримання дітей: дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення розпочати з 31 липня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 768,40 грн. судового збору, які перерахувати на рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, , код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 21 березня 2019 року.

Суддя:ОСОБА_9