Провадження № 2-п/522/9/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шкамерди К.С.

за участю секретаря судового засідання - Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2018 року позов задоволено, виконавчий напис № 5669 від 27 червня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» коштів на загальну суму в розмірі 34138,97 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код - 14282829) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ): 352,40 гривні судового збору та 25 000 гривень витрат, на професійну правничу допомогу. Що разом складає 25 352,40 грн. (двадцять п`ять тисяч триста п`ятдесят дві гривні 00 коп.).

Публічне акціонерне товариства «Перший український міжнародний банк», в особі представника, звернулося до суду з заявою про перегляд заочного рішення, ухваленого Приморським районним судом м. Одеси 13 грудня 2018 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначив, що не згоден з рішенням суду, оскільки він не отримував поштову кореспонденцію від імені суду, не був присутнім при винесенні рішення суду, про наявність заочного рішення суду йому стало відомо вже під час його виконання. Вважає, що як відповідач по справі не зміг взяти участь особисто, чи через представника, у судовому засіданні, не зміг скористатися правами, що надані йому ст. 43 ЦПК України, а саме бути ознайомленим з позовними вимогами, надати пояснення, відзив, заперечення, приймати участь у вивчені доказів, що є важливим і мають значення для повного та всебічного розгляду справи. Також вважає, що судом не було досліджено дуже суттєві факти. Посилається на той факт, що в ході розгляду справи заявлялось клопотання про перенесення слухання справи, однак не зважаючи на це суд ухвалив рішення.

Представник ПАТ «Перший український міжнародний банк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив суд заяву про перегляд заочного рішення розглядати без його участі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII. Вказаним Законом вводиться в дію нова редакція Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в новій редакції) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд судового рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що відповідач по цивільній справі викликався до суду, однак в судове засідання не з`являвся.

Дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні та перегляді заочного рішення є визначальним з точки зору виконання інститутом заочного провадження своєї мети - сприяти ефективному та оперативному здійсненню правосуддя.

За положеннями ст. 288 ЦПК України, для задоволення заяви про скасування заочного рішення відповідач повинен був ще й надати суду докази, на які він би посилався, що мали б істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, відповідач також повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Представник відповідача не надав суду нові докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, як того вимагають положення ст. 288 ЦПК України та обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті та є обґрунтуванням для апеляційної скарги.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 258-261, 287, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Шкамерда