Провадження № 2/750/553/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.,

із секретарем судового засідання Юрченко І. В.,

за участю відповідача, представника відповідача Голована О. Г., третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради ОСОБА_2 та Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в державній реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії,

третя особа - ОСОБА_3,

І. Стислий виклад позиції позивача.

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради та Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в державній реєстрації, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 19.04.2018 представник АТ «Дельта Банк» звернувся із заявою до Управління адміністративних послуг заставного майна щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. 25 квітня 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради ОСОБА_2 було винесено рішення про зупинення розгляду заяви на підставі відсутності оригіналів договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Сведбанк» та АТ «Дельта Банк» та акта приймання-передачі прав вимоги до вказаного Договору. 05.06.2018 представником банку на адресу відповідачів було направлено лист з обґрунтуванням підстав проведення державної реєстрації права власності на квартиру за раніше поданими документами. 20 червня 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав не усунення у наданий реєстратором тридцятиденний строк з дня повідомлення про зупинення розгляду заяви обставин, які були підставою для прийняття такого рішення. Позивач вказує, що рішення відповідача про відмову у реєстрації права власності є незаконним, винесеним за відсутності передбачених ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підстав. Також позивач вказав, що право власності на квартиру підлягає державній реєстрації у зв'язку із переходом до АТ «Дельта Банк» права власності на неї, як предмету іпотеки, внаслідок невиконання ОСОБА_3 основного зобов'язання по кредитному договору із ВАТ «Сведбанк», у відповідності до договору іпотеки та вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку». На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 ПАТ «Дельта Банк» набуло прав вимоги про стягнення коштів з боржників за кредитними договорами, позичальником у яких виступало ПАТ «Сведбанк». Позивач обґрунтував участь у справі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішеннями від 02.10.2015 № 181 та від 20.02.2017 № 619 Виконавчої дирекції Фонду щодо здійснення процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку уповноваженій особі Фонду.

ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою суду від 22.01.2019 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Залучено до участі у справі у якості третьої особи ОСОБА_3

Від представника ПАТ «Дельта Банк» до суду електронною поштою надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги ним підтримані у повному обсязі.

Відповідач - державний реєстратор прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, таку ж позицію виклав і в письмовому відзиві на позов, поданий через канцелярію суду 12.02.2019 року.

Представник відповідача - Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради у судовому засіданні проти за задоволення позову заперечував, через канцелярію суду 12.02.2019 надав відзив на позовну заяву, у яких заперечував проти її задоволення.

У аналогічних за змістом відзивах відповідачів вказується, що у процесі проведення підготовчих дій за заявою позивача про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 35/157 було встановлено, що позивачем до заяви не подано оригінали договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Сведбанк» та АТ «Дельта Банк» та акта приймання-передачі прав вимоги до вказаного Договору. На цій підставі державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради ОСОБА_2 згідно вимог п. п. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зупинено розгляд заяви та надано позивачу тридцятиденний строк для усунення обставин, що стали причиною зупинення. Рішення про зупинення розгляду заяви не оскаржувалося. У визначений державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради ОСОБА_2 строк причини для зупинення розгляду заяви позивачем не було усунуто, у зв'язку з чим 20.06.2018 прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 41697164. Відповідачі вважають, що вказане рішення прийняте у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також відповідачі стверджують, що вимога щодо зобов'язання державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради ОСОБА_2 здійснити державну реєстрацію права власності не може бути заявлена, оскільки її задоволення судом буде мати наслідком неправомірне втручання у здійснення державним реєстратором своїх дискреційних повноважень.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні просили відмовити у задовленні позову.

Третя особа - ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав письмові пояснення по справі, в яких висловив думку, що задовлення позову порушить права третьої особи та положення Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Протокольною ухвалою суду 13.02.2013 відзиви приєднано до матеріалів судової справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 22.01.2018 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 2402/0108/71-003 за умовами якого останньому було надано кредит у сумі 45 тис. доларів США, що підтверджується змістом іпотечного договору від 22.01.2008 (а.с. 20-23).

У забезпечення виконання основного зобов'язання по кредитному договору, на підставі укладеного сторонами того ж дня та нотаріально посвідченого іпотечного договору, ОСОБА_3 передав в іпотеку банку (іпотекодержателю) належне йому на праві власності майно, а саме: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 20-23).

Згідно з п. 11 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання іпотекодавцем основного зобов'язання (кредитного договору).

Відповідно до п. 12 договору іпотеки за вибором іпотекодержателя застосовуються один із визначених договором способів звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі шляхом передачі права власності на предмет іпотеки у безспірному порядку на підставі застереження у тексті договору.

Таке застереження передбачено п. 12.3.1 іпотечного договору. Застосування зазначеної процедури є підставою для здійснення державної реєстрації предмета іпотеки за іпотекодержателем. Предмет іпотеки набувається у власність за ціною, що буде визначена на підставі висновку незалежного експерта - суб'єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб'єкта оціночної діяльності.

Вказані умови іпотечного договору відповідають вимогам статті 37 Закону України «Про іпотеку».

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно якого ПАТ «Сведбанк» відступило позивачу право вимоги за кредитними договорами на умовах, які визначені у цьому договорі, що підтверджується випискою з договору (а.с. 24-25).

Згідно виписки з акту приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу від 25.05.2012 передано забезпечений іпотекою борг ОСОБА_3 за кредитним договором станом на 25.05.2012 в сумі 38 498, 04 доларів США (а.с. 26).

Вірність виписок з договору та акту 03.04.2018 засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В. (а.с. 27).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру банкрутства ПАТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 по 04.10.2017 та призначено уповноваженою особою Фонду з делегуванням усіх повноважень ліквідатора на зазначений строк Кадирова В.В. (а.с. 43).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.02.2017 № 619 процедуру ліквідації та повноваження ліквідатора Кадирова В.В. продовжено до 04.10.2019 включно (а.с. 47).

Згідно вимог статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку , вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку.

06 грудня 2017 року позивач надіслав ОСОБА_3 лист-вимогу, яким повідомив про наявність простроченої кредиторської заборгованості за кредитним договором № 2402/0108/71-003 від 22.01.2008 в сумі 223 679, 61 грн та поставив вимогу достроково у шестидесятиденний строк сплатити всю заборгованість по кредиту, яку станом на 01.07.2017 визначив у сумі 1 163 383, 28 грн. Наслідком невиконання цієї вимоги мало бути звернення позивачем стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно (а.с. 28).

25 квітня 2018 року державним реєстратором ОСОБА_2 було винесено рішення про зупинення розгляду заяви позивача у зв'язку з неподанням позивачем оригіналів договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Сведбанк» і ПАТ «Дельта Банк» та акта приймання-передачі прав вимоги до вказаного договору. Позивачу надано строк тридцять робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви для подачі оригіналів зазначених документів. Прийняте рішення державний реєстратор обґрунтував вимогами п. 7 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Кабінетом Міністрів України та ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень» (а.с. 16).

Представником ПАТ «Дельта Банк» Пономаренком Ю.В. 05.06.2018 складено лист Центру надання адміністравтиних послуг у м. Чернігів, однак як вбачається із листа, він направлений на адресу Тернопільська область, м. Тернопіль , вул. Князя Острозького, 6 та на дресу Державного реєстртора прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради Тернопільської області Сагайдак І. В., отож суд вважає, що цей лист не направлявся державному реєстратору прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради ОСОБА_2 та немає значення для розгляду справи, крім того, як вбачається із матеріалів справи рішення про зупинення розгляду заяви позивача у зв'язку з неподанням позивачем оригіналів договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Сведбанк» і ПАТ «Дельта Банк» та акта приймання-передачі прав вимоги позивачем не оскаржувалось (а.с. 17).

20 червня 2018 року Державним реєстратором ОСОБА_2 було винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав не усунення у наданий реєстратором тридцятиденний строк з дня повідомлення про зупинення розгляду заяви обставин, які були підставою для прийняття такого рішення (а.с. 16).

VI. Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження органів державної реєстрації прав власності, порядок і спосіб їх здійснення визначаються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який є спеціальним законом, що регламентує зазначені правовідносини.

Статтею 9 Закону визначено повноваження суб'єктів державної реєстрації щодо проведення державної реєстрації прав та їх обмежень.

Підпунктом 1 пункту 3 статті 10 Закону передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Таким чином на державного реєстратора Законом покладається обов'язок не лише здійснити певні технічні реєстраційні дії, а й перевіряти наявність визначених законом підстав для їх здійснення, зокрема характеру правовідносин на які посилається заявник, як на підставу виникнення речового права, існування правочину, у відповідності до якого виникли, перейшли чи припинилися ті чи інші права та обов'язки, його виконання сторонами, тощо.

З цією метою державний реєстратор має вивчити ряд документів, у даному випадку щодо підстав виникнення зобов'язань третьої особи перед банком - кредитором, умов відчудження ПАТ «Сведбанк» права вимоги щодо третьої особи на користь ПАТ «Дельта Банк», факту невиконання боржником своїх зобов'язань по кредитному договору та, як наслідок, виникнення права іпотекодержателя щодо обернення предмету іпотеки у свою власність.

Не подання державному реєстратору повного тексту правочинів, зокрема договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012, позбавляє його можливості встановити усі необхідні обставини та надати їм об'єктивну правову оцінку з метою прийняття законного рішення щодо державної реєстрації прав чи відмови у ній.

Згідно п.п. 2 п. 3 ст. 10 Закону державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Частиною 1 ст. 24 Закону передбачені підстави для відмови в державній реєстрації прав, серед яких невідповідність поданих документів вимогам Закону (п. 3 ч. 1)

Такі вимоги встановлюються статтею 20 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, частиною 1 зазначеної вище норми Закону передбачено, що заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

У разі якщо оригінали документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Таким чином вимога про надання оригіналів документів у рішенні про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.04.2018 та рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 20.06.2018 винесені у межах повноважень державного реєстратора, у відповідності з вимогами законодавства.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, щодо об'єктивності причин неподання державному реєстратору оригіналів документів, а саме: наявності у них інформації, що відноситься до банківської таємниці.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку.

Виключний перелік відомостей, які становлять банківську таємницю наведено у ч. 2 ст. 60 згаданого закону.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи або за рішенням суду.

У листі від 05.06.2018 № 02.4.1/827/18, адресованому Центру адміністративних послуг у м. Чернігові (а.с. 17) позивач вказав, що Договір купівлі-продажу права вимоги між ПАТ «Сведбанк» та АТ «Дельта Банк» та акт приймання-передачі містять у собі інформацію стосовно всіх клієнтів, право вимоги за якими перейшло до АТ «Дельта Банк» відповідно до договору, яка відноситься до банківської таємниці. Натомість у листі, не зазначено, під дію якого з пунктів ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» підпадає зазначена у договорі інформація.

Одночасно із посиланням на неможливість розкриття відомостей в договорі та акті без дозволу юридичної чи фізичної особи або рішення суду, позивач надав суду виписки з цих документів, засвідчені нотаріусом.

Таким чином суд доходить висновку, що оригінальні примірники документів, які за твердженням позивача становлять банківську таємницю, надавалися нотаріусу для засвідчення виписок з них. Будь-які докази щодо дотримання при цьому вимог ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відсутні.

Також позивач вважає за можливе за відсутності передбачених ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» підстав, зокрема без отримання дозволу третьої особи, розкрити відповідачам інформацію, що міститься щодо неї в акті приймання - передачі вимог від 25.05.2012.

Згідно із пунктом 7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України» № 1127 від 25.12.2015, для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. ст. 77-80 ЦПК України докази на підтвердження фактичних обставин на які посилається сторона повинні відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності.

Позивач не надав суду достовірних та достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

У позовній заяві міститься посилання на заяву представника ПАТ «Дельта Банк» Пономаренко Ю.В. від 19.04.2018 за вих. № 27803536 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень по заставному майну та на перелік документів, які подані державному реєстратору разом із заявою, проте сама заява чи її завірена копія суду не надані.

Доказів невиконання ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором від 22.01.2019 позивачем суду не надано, як і самого тексту договору, унаслідок чого суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини щодо умов, на яких кредитний договір укладався та виконувався.

Лист - вимогу позивача від 06.12.2017 № 2095/17 до ОСОБА_3 щодо дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором та сплати всієї заборгованості за кредитом суд не вважає достатнім доказом порушення третьою особою своїх зобов'язань, оскільки його обґрунтованість іншими доказами не підтверджується.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з частиною п'ятою статті 3 вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться органом державної реєстрації прав.

Відповідно до частини четвертої статті 9 вказаного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом (абзац другий частини четвертої вказаної статті).

Наведені приписи законодавства свідчать про те, що орган державної реєстрації прав має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції цього органу належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав, а тому суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстрації прав, зобов'язуючи його приймати такі рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з тим, що у задоволенні позову слід відмовити, судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Щорса, 36-б, м. Київ, код ЄДРПОУ - 34047020) до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_3) та Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (місцезнаходження: АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ - 38271176) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в державній реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 22.03.2019 року.

Суддя І. В. Литвиненко