РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 р.

м. Харків

Справа № 639/597/19,

2/639/891/19

Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Єрмоленко В. Б.,

за участі секретаря Тущенко Т. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2019 р. до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх доходів (видів заробітку), але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що шлюб з відповідачем розірвано рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.11.2008 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає з нею. Відповідач ухиляється від покладених на нього обовязків щодо забезпечення дитини усім необхідним для нормального життя та розвитку, добровільно виділяти кошти відмовляється, хоча має реальну можливість сплачувати аліменти.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 08.02.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.11.2008 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.7-8).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4), який проживає разом з позивачем за адресою: м.Харків, вул.Крилова, 29 (а.с.5).

Відповідно наданого відповідачем відзиву на позов, ОСОБА_1 позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, але не в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, а в розмірі 1/6 частини всіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Заява обґрунтована тим, що відповідач має на утриманні другу неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження Серія 1-ВЛ № 189517.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 грн.

Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чиє в них кошти, достатні для надання утримання. Обов'язок з утримання дітей покладається законом рівною мірою на обох батьків.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд, враховує, що у відповідача ОСОБА_1 на утриманні знаходиться ще одна дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що є правовою підставою для зменшення розміру аліментів, проте не є правовою підставою для порушення гарантованих державою прав дітей (неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5) на гідний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин, встановлених у справі, є правові підстави для стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн у справі про стягнення аліментів.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 81, 259, 264, 265, 279 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 31.01.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_3, паспорт МК № 000617, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9

Повне рішення складено 18.03.2019 року.

СУДДЯ В. Б. Єрмоленко