Справа № 310/767/19
2-зз/310/9/19
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2019 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Троценко Т.А.

при секретарі Корнієнко М.Е.

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

встановив:

В Бердянському міськрайонному суді Запорізької області розглядається справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Ухвалою від 06.02.2019 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на однокімнатну квартиру загальною площею 31,9 кв. м., розташовану за адресою: Запорізька область м. Бердянськ пр. Азовський (Леніна) буд. 6/вул. Консульська (Комунарів) АДРЕСА_1, реєстраційний номер нерухомого майна 20802011.

05.03.2019 року до суду надійшло клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, яке мотивовано наступним. 26.05.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, проживали вони разом були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Крім того ОСОБА_3 у 2018 році вже звертався до суду з подібним позовом до ОСОБА_2, справа була залишена без розгляду. Відповідачка вже отримала свідоцтво про право на спадщину.

Враховуючи наведене, вважає, що на даний час відсутні підстави у подальшому існуванні арешту майна, є підстави для скасування вжитих ухвалою від 06.02.2019 року заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні представник заявника клопотання підтримав в повному обсязі, просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 06.02.2019 року.

Позивач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку представника заявника, які беруть участь у справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано поняття і порядок забезпечення позову, дає можливість зробити висновок про те, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють протягом строку, встановленого процесуальним законом (ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України). Водночас, підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також обставини, зазначені в ч. 13 ст. 158 ЦПК України.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належне відповідачу, було обґрунтовано існуванням спору між сторонами та загрози утруднення або унеможливлення виконання можливого рішення суду.

При цьому, слід враховувати, що саме застосований судом захід забезпечення позову є одним із найважливіших правових інструментів, що забезпечує і охороняє права та інтереси позивача і водночас сприяє належному виконанню зобовязань іншої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільна справа не розглянута судом по суті, подана заява про скасування заходів забезпечення позову зазначених вище обставин не містить, а зводиться лише до правильності застосування самих заходів.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Крім зазначеного, суд вважає за необхідне розяснити заявнику його право, передбачене ст. 156 ЦПК України, із зверненням при наявності для цього достатніх підстав до суду з клопотанням про заміну одного заходу забезпечення іншим.

Керуючись ст.ст. 158, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 18. 03. 2019 року.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду ОСОБА_5