Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2019 Справа №607/3964/19

19 березня 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- сторони в судове засідання не з'явились

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник - ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з продовженням навчання, у розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 лютого 2019 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 Від даного шлюбу у них є син ОСОБА_4, який проживає разом із нею. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.01.2016 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі ј частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Син ОСОБА_4 досяг повноліття, однак продовжує навчатись на денній формі навчання у технічному коледжі Тернопільського національної університету іменні І.Пулюя, не має можливості працювати та отримувати дохід. Відповідач знаходиться у працездатному віці, має можливість надавати матеріальну допомогу, однак в добровільному порядку допомоги не надає. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не з'явилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо подала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Попередньо подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами спору розірвано, позивачці після розірвання шлюбу присвоєно прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 23 січня 2008 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за 139.

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим Стегниківською сільською радою Тернопільського району, про що зроблено актовий запис за №6. Після розірвання шлюбу, син проживає разом із матір'ю.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.01.2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі ј частки всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 виповнилось 18 років.

Згідно довідки, виданої технічним коледжем Тернопільського національного університету імені І.Пулюя від 22 січня 2019 року за №EA-02/23-1218 встановлено, що ОСОБА_4 є студентом ІІІ курсу денної форми навчання відділення електронних апаратів технічного коледжу Тернопільського національного університету імені І.Пулюя і навчається по спеціальності з 01.09.2016 року по 30.06.2020 р., за державним засовленням.

Самостійно заробляти на життя у зв'язку з навчанням на денній формі син ОСОБА_4 не має можливості.

У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги синові не надає.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вимогами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до положень ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

В силу вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до роз'яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що син ОСОБА_4 продовжує навчання в технічному коледжі Тернопільського національного університету імені І.Пулюя на денній формі навчання, самостійно заробляти на життя не має можливості, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Відповідач є молодою особою, працездатного віку, стан здоров'я задовільний, інших утриманців, крім сина ОСОБА_4 немає. При цьому, відповідач визнав позов, про що подав письмову заяву.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу синові у зв'язку з продовженням навчання та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина ОСОБА_4 слід визначити у розмірі ј (однієї чверті) частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 лютого 2019 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів, суд врахував, стан здоров'я сина, матеріальне становище, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, його вік та те, що син навчається на денні формі навчання, самостійно заробляти не має можливості, а тому прийшов до переконання, що саме такий розмір аліментів буде відповідати потребам дитини та фінансовим можливостям батька.

Всилу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180, 183, 198-201 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), в інтересах якої діє представник - ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) в користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј (однієї чверті) частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 лютого 2019 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2.

Повне рішення суду складено 22 березня 2019 року.

ГоловуючаІ. М. Черніцька