ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м.Херсон

Номер справи: 647/2652/17

Номер провадження: 22-ц/819/1744/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.

за участю секретаря Пісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Ташкової Анастасії Олександрівни , яка діє від імені ОСОБА_2 на ухвалу Бериславського районного суду Херсонської області у складі судді Кириленко М.О. від 09 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , від імені якої діє Ташкова Анастасія Олександрівна , до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в особі відділу у Бериславському районі, Каховської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс», ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1586 га із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:008:0001.

На стадії підготовчого судового засідання 09.10.2019 року до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Ташкової Анастасії Олександрівнипро залишення позову без розгляду.

Під час розгляду вказаної заяви представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Волошина І.В. заявила клопотання про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи в сумі 2000 грн.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 09 жовтня 2019 рокупозовну заяву ОСОБА_2 , інтереси якої за угодою представляє Ташкова Анастасія Олександрівна , до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в особі відділу у Бериславському районі, КФ ТОВ "Альянс", ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:008:0001 - залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000, 00 грн.

В апеляційній скарзі Ташкова Анастасія Олександрівна , яка діє від імені ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

В ході апеляційного розгляду адвокат Ташкова А.О., яка діє від імені ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та пояснила, що винних дій позивача у тривалому розгляді не було. Позивач реалізувала своє право на звернення до суду та залишення позову без розгляду. Стягувати з позивача судові витрати не можна, оскільки позов не вирішений, а необґрунтовані дії позивача при винесенні ухвали не зазначались і не встановлені судом. Позивач ОСОБА_2 у встановлений законом спосіб реалізувала свої права і вчиняла всі неробхідні дії для вирішення спору, призначалась експертиза для встановлення обставин, що мають значення для справи та потребують спеціальних знань. Позов залишено без розгляду, щоб не затягувати справу.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Волошина І.В. в судове засідання не з`явились.

Адвокат Волошина І.В. подала заяву, в якій посилається на необґрунтовані дії позивача щодо подачі необґрунтованого позову без доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та не отримано доказів при проведені експертиз. Просить розглядати справу без її участі та без участі відповідача ОСОБА_3 . При цьому, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В іншій частині судове рішення не оскаржується та не переглядається.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно роз`яснень п. 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Суд першої інстанції при постановленні ухвали про залишення позову без розгляду стягнув з позивача на користь відповідача витрати понесені ним на професійну правничу допомогу посилаючись лише на те, що вказані витрати підтверджується квитанцією, розрахунком про надання правової допомоги, тому судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Такі висновки суду не обґрунтовані.

З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2017 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1586 га із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:008:0001 (т. 1 а.с. 3-6).

По справі неодноразово призначалось проведення судової земельно-технічної експертизи та відбувся перерозподіл справи іншому судді.

09.10.2019 року на стадії підготовчого судового засідання до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Ташкової Анастасії Олександрівнипро залишення позову без розгляду (т.2 а.с. 25-26).

Згідно протоколу судового засідання від 09.10.2019 року під час розгляду вказаної заяви представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Волошина І.В. заявила клопотання про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи в сумі 2000 грн (т.2 а.с. 29-30).

Понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правової допомоги від 02.01.2018 року, розрахунком від 11.01.2018 року до договору про надання правової допомоги на загальну суму 2000 грн та квитанцією № 01/2018 від 02.01.2018 року про сплату ОСОБА_3 адвокату Волошиній І.В. 2000 грн за договором про надання правової допомоги (т. 1 а.с. 53, 82, 83).

Ухвалою від 09 жовтня 2019 рокупозовну заяву залишено без розгляду та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000, 00 грн (т. 2 а.с. 31).

Разом з тим, залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

За змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року (справа № 148/312/16-ц).

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні питання про компенсацію відповідачу витрат на професійну правничу допомогу послався лише на норму цивільного процесуального закону та докази несення відповідачем таких витрат (квитанція, розрахунок витрат на правничу допомогу), проте у відповідності до вимог закону відповідачем не доведено, а судом не встановлено необґрунтованості дій позивачки, які можуть бути підставою для компенсації витрат, пов`язаних із розглядом справи згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржена ухвала в зазначеній вище частині необґрунтована та не відповідає вимогам закону. Звернення позивачки до суду із заявою про залишення її позову без розгляду - не свідчить про безпідставність та необґрунтованість її позову. Саме по собі пред`явлення позову та подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 7).

Під будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель рішенням Новобериславської сільської ради від 24.11.1993 року № 49 ОСОБА_2 виділено земельну ділянку, що підтверджується державним актом на земельну ділянку від 25.11.1996 року (т. 1 а.с. 8).

ДП «Центр державного земельного кадастру» 06.11.2017 року повідомив ОСОБА_2 , що виготовлення технічної документації не можливе в зв`язку з виявленим накладенням на земельну ділянку меж сусідньої земельної ділянки по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:008:001), на яку зареєстроване право власності, схема накладення наведена в додатку. Під час виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , виконавець - КФ ТОВ «Альянс» допустив технічну помилку, а саме: не вірне розташування земельної ділянки, допущене у координатах поворотних точок меж земельної ділянки, порушення її конфігурації. В результаті цього земельна ділянка ОСОБА_3 частково накладається на земельну ділянку ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 10).

На цій підставі, з метою захисту свого порушеного права позивачка звернулась до суду із даним позовом про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку відповідача.

По справі призначалися експертизи з питань, які вимагають спеціальних знань. На виконання ухвали Бериславського районного суду Херсонської області від 24.01.2018 року, 28.08.2018 року проведена судова земельно-технічна експертиза та частково надано висновки, зокрема, експертом встановлено, що фактична площа земельних ділянок обох сторін менша, ніж зазначено в документах та фактичне розміщення земельної ділянки відповідача не відповідає оспореному державному акту. Після цього, ухвалами суду призначались додаткові земельно-технічні експертизи, які не були оскаржені стороною відповідача. З метою проведення експертиз витребовувались документи і відомості від компетентних органів. Позивачем виконувались вимоги експерта через суд.

Тривале перебування матеріалів справи на експертизах, витребування експертом додаткових матеріалів та передача справи іншому судді, внаслідок чого справа перебувала у провадженні суду з 17.11.2017 року по 09.10.2019 року, - не є підставою для стягнення судових витрат з позивача, оскільки не доведено затягування останнім розгляду справи. Протидії позивача швидкому вирішенню спору не вбачається.

За таких обставин, при вирішенні питання щодо стягнення з позивача судових витрат, відповідачем не заявлено та судом не встановлено як в суді першої, так і в апеляційній інстанції наявність необґрунтованих, винних чи недобросовісних дій позивача. Посилання на необґрунтованість та недоказовість позову, - безпідставні.

Отже, висновок суду першої інстанції про стягнення з позивача судових витрат не відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду в оскаржуваній частині про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн, - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вимоги відповідача про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи. В решті ухвала суду першої інстанції не оскаржувалась та не переглядалась.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ташкової Анастасії Олександрівни , яка діє від імені ОСОБА_2 , - задовольнити.

Ухвалу Бериславського районного суду Херсонської області від 09 жовтня 2019 року в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн, - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні вимоги адвоката Волошиної Ірини Вікторівни, яка діє від імені ОСОБА_3 про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 26 листопада 2019 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова