КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 752/11167/18

номер провадження: 22-ц/824/14083/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - адвоката Пивоварова Володимира Івановича на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року у складі судді Колодіної О.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової Олександри Валеріївни про визнання дій незаконними та зобов`язання здійснити дії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ«Укрсоцбанк»), державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової О.В., у якому просила визнати незаконним рішення державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової О.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк», індексний номер 40912447 від 03 травня 2018 року; зобов`язати державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попову О.В. скасувати право власності на вказану квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк»; відновити відомості про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру, що існували до державної реєстрації, індексний номер 40912447 від 03 травня 2018 року, за ОСОБА_1

25 березня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Самардак С.Л. подав до суду заяву про забезпечення позову вказаного вище позову, у якій просив: заборонити будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії щодо передачі права користування на квартиру АДРЕСА_1 ; заборонити будь-яким третім особам проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування вказаною квартирою; заборонити будь-яким третім особам вселятися в цю квартиру, заборонити будь-яким третім особам реєструватися в зазначеній квартирі; заборонити органам, що здійснюють надання адміністративних послуг щодо внесення до реєстраційного обліку відомостей про реєстрацію місця проживання будь-яких третіх осіб у вказаній вище квартирі.

Заява про забезпечення позову мотивована, тим, що 12 лютого 2019 року невідомі особи, які представились представниками ПАТ «Укрсоцбанку», намагались в черговий раз увійти до квартири АДРЕСА_1 , яка належала позивачу, шляхом зламування замків на вхідних дверях квартири та пошкодили відеокамеру домофону, що було зафіксовано нарядом патрульної поліції Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві. У зв`язку з неправомірними діями за заявою позивача Голосіївським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження №007124 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Представник позивача зазначав, що спірна квартира є єдиним житлом позивача та її дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач, намагаючись проникнути до квартири через своїх представників, як юридична особа не реалізовує своє право на житло, а намагається ускладнити умови проживання позивача та її малолітньої дочки з метою подальшого виселення та заволодіння спірною квартирою. У зв`язку з цим вжиття заходів забезпечення позову в обраний позивачем спосіб забезпечує реалізацію можливого рішення суду про відновлення права власності. Натомість внаслідок невжиття заходів забезпечення позову створюється реальна можливість проникнення, вселення в квартиру представниками ПАТ «Укрсоцбанку» та третіми особами, що у разі задоволення позову значно утруднить виконання рішення суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Самардака С.Л. про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено будь-яким особам вчиняти дії по передачі права користування на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено будь-яким особам реєструватися в цій квартирі до вирішення справи по суті.

В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник АТ «Укрсоцбанк» - адвокат Пивоваров В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову, посилаючись на її незаконність.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач не довела ймовірність припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може заподіяти шкоди її правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі. Позивачем не доведено, що ПАТ «Укрсоцбанк»має намір вчинити дії, які в подальшому, у випадку задоволення позову, ускладнять захист прав та інтересів позивача без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Крім того, обставини забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Укрсоцбанк» та будь-яким іншим особам, окрім позивача та її дочки, користуватися спірною квартирою, вже були предметом судового розгляду у даній справі, та ухвалою Голосіївського районного суду міста Києві від 05 жовтня 2018 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду міста Києва від 19 грудня 2018 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 . При цьому, апеляційний суд виходив із того, що вимоги заяви про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Укрсоцбанк» та будь-яким іншим особам, окрім позивача та її дочки, користуватися спірною квартирою не стосуються предмету спору та не відповідають характеру спірних правовідносин.

Позивач ОСОБА_1 не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направила.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення судових повісток.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку сторін такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо передачі права користування спірною квартирою та заборони реєструватись у цій квартирі, є обґрунтованим заходом забезпечення позову, який відповідає характеру спірних правовідносин, і зможе забезпечити в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову та забезпечити збереження спірного майна.

Оскільки обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом заборони будь-яким третім особам проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування вказаною квартирою та заборони будь-яким третім особам вселятися в цю квартиру, охоплюється забороною передачі права користування спірною квартирою, а заборона органам, що здійснюють надання адміністративних послуг щодо внесення до реєстраційного обліку відомостей про реєстрацію місця проживання будь-яких третіх осіб у вказаній квартирі охоплюється забороною будь-яких осіб реєструватися у квартирі, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви в цій частині.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ«Укрсоцбанк», державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової О.В., у якому просила визнати незаконним рішення державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової О.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк», індексний номер 40912447 від 03 травня 2018 року; зобов`язати державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попову О.В. скасувати право власності на вказану квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк»; відновити відомості про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру, що існували до державної реєстрації, індексний номер 40912447 від 03 травня 2018 року, за ОСОБА_1 .

Тобто, предметом спору у даній справі є визнання незаконним рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк», скасування права власності на зазначене нерухоме майно за ПАТ «Укрсоцбанк» та відновлення права власності позивача на вказану квартиру.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії по передачі права користування на квартиру АДРЕСА_1 та заборони будь-яким особам реєструватися в цій квартирі до вирішення справи по суті, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що такі заходи забезпечення позову не є співвмірними із заявленими позовними вимогами ОСОБА_1 ,оскільки не стосуються предмету спору.

При цьому колегія суддів враховує, що в обгрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача посилається на те, що відповідач, намагаючись проникнути до квартири через своїх представників, як юридична особа не реалізовує своє право на житло, а намагається ускладнити умови проживання позивача та її малолітньої дочки з метою подальшого виселення та заволодіння спірною квартирою.

Тобто, фактично позивач, порушуючи питання про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким третім особам вчиняти певні дії, по суті заявляє вимоги про усунення перешкод у користуванні квартирою, однак такі вимоги не є предметом спору.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що незабезпечення позову в обраний позивачем спосіб жодним чином не впливає на виконання можливого рішення суду про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, скасування права власності на зазначене нерухоме майно за ПАТ «Укрсоцбанк» та відновлення права власності позивача на вказану квартиру або може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулась.

Тому доводи заяви представника позивача про те, що у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відновлення відомостей про реєстрацію в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на квартиру, що існували до державної реєстрації за ОСОБА_1 , перебування представників ПАТ «Укрсоцбанк» у вказаній квартирі може ускладнити виконання рішення суду, а також, що відновлення права власності на спірну квартиру за позивачем не зможе бути реалізоване в частині володіння та користування своїм майно, оскільки може потребувати подання додатково позову до суду про виселення представників ПАТ «Укрсоцбанк» зі спірної квартири, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Посилання представника позивача на необхідність врахування висновків суду, викладених в ухвалі Дарницького районного суду міста Києва від 23 липня 2018 року про забезпечення позову у цивільній справі №753/13205/18, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року, суперечать положенням ч.4 ст.263 ЦПК України, якою встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, підлягають застосуванню не висновки, що міститься у наведених скаржником в судових рішеннях суду першої та апеляційної інстанції, а висновки, викладені у постановах Верховного Суду.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст.263 ЦПК України на наведене належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення частково заяви представника позивача про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення судом першої інстанції заяви про забезпечення позову, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - адвоката Пивоварова Володимира Івановича задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Самардака Сергія Леонідовича про забезпечення позову - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді