Справа 206/3413/19
Провадження 2/206/967/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 жовтня 2019 року в залі суду в м.Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Панюшкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

за участю представника позивача Колпаченко Є.Ю.

встановив

І. Стислий виклад позиції позивача.

З 01.07.2015, внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу, постачання природного газу для споживачів здійснює газопостачальне підприємство ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», а ПАТ «Дніпрогаз» виконує функцію газорозподільного підприємства, зокрема, здійснення обліку газу, обмеження/припинення газопостачання. Відповідач є споживачем природного газу ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на ім`я якої відкрито особовий рахунок за № НОМЕР_1 . Споживач отримувала послуги постачання природного газу, що свідчить про фактичну згоду споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання). Відповідач умови договору виконує не належним чином, плату за поставлений природний газ не здійснює, внаслідок чого утворилася заборгованість. На підставі викладеного просить суд стягнути ОСОБА_1 на Користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»: 3% річних 91,03 грн., інфляційні витрати 247,59 грн., судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

08.07.2019 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав просив його задовольнити.

У судові засідання призначені 17.09.2019 та 16.10.2019 відповідач, повідомлений про дату та час судового засідання, не з`явилась про день та час розгляд справи була повідомлена належним чином через розміщення оголошення на сайті «Судова Влада» (а.с. 31), в зв`язку із чим, за наявності підстав, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК Країни, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2019 заявнику ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, судом було встановлено, що представником заявника не було надано довіреності яка б підтверджувала його повноваження (а.с. 14).

На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , згідно якого вона є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Після подачі позовної заяви та відкриття провадження у справі, відповідачем було здійсненно перерахунок грошових коштів в розмірі 4850,00 грн. (27.08.2019р. ) та 1289,53грн. (12.09.2019р.), сума основного боргу в розмірі 4553,31грн. погашена, надано розрахунок погашеної заборгованості, відповідачем не сплачено 3% річних 91,03 грн., інфляційні витрати 247,59грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (а.с. 34 36).

Судом встановлено, що постачання природного газу відповідачу (споживачу) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого акт № 2496 від 30.09.2015 року Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2500, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831 (а.с. 9-13).

Проте, станом на дату розгляду даної цивільної справи докази виконання відповідачем вимоги позивача відсутні.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання) вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003 року ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст. 611 ЦК України, настаютьправові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 розд. 1 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827 «Про затвердження Правил постачання природного газу», постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

В той же час, згідно із пунктом 1.3. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634 Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003 року, статей 641 та 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Одним з фактів згоди споживача про приєднання до умов цього договору є факт споживання побутовим споживачем природного газу відповідно до Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник.

Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач свої зобов`язання по сплаті коштів за споживання природного газу не виконав, у позивача виникло право вимагати стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,00 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 322, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 623, 633, 634, 641, 642 ЦК України, ст.ст. 2,13, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (юридична адреса: м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2, ) 3% річних 91,03грн., інфляційні витрати 247,59 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2019 року

ОСОБА_2 А.О. Сухоруков