Справа № 369/172/19
Провадження № 2/369/1177/19
РІШЕННЯ

Іменем України

28.10.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

за участі представника відповідача Радченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про стягнення суми заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулось до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимог тим, що 19.12.2007 року АКІБ «УкрСиббанк» (надалі - Банк) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 з фізичною особою ОСОБА_1 , відповідно до умов вказаного договору, Банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти в національній валюті в сумі 294 652,00 грн., а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит та сплатити плату за кредит у порядку і на умовах, визначених цим Договором.

19.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (Іпотекодержатєль) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки № 72996/5411, відповідно до п.1.1 якого визначено, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно - садовий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, на території Бобрицької сільської ради (разом-предмет іпотеки) та належить Іпотекодавцю на праві власності. Вказаний договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М., 19.12.2007 року.

17 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу № 49, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19.12.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія»,

24 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 1 за договорами забезпечення до Договору факторингу № 49 від 17.11.2016 року, відповідно до умов якого, ТОВ «Українська факторингова компанія» набуло усі права вимоги за договором забезпечення - договором іпотеки від 19.12.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Отже, станом на теперішній час Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» виступає кредитором відносно ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19.12.2007 року на підставі Договору факторингу № 49 від 17.11.2016 року та Іпотекодержателем відносно предмета Іпотеки, який виступив в якості забезпечення належного виконання умов Кредитного договору на підставі Договору від 24.11.2016 року про відступлення прав вимоги № 1 за договорами забезпечення до Договору факторингу № 49 від 17.11.2016 року.

Станом на дату укладення договору факторингу № 49 від 17.11.2016 року сума заборгованості ОСОБА_1 перед Новим Кредитором - ТОВ «Українська факторингова компанія» за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19.12.2007 року становить 295 824,81 грн., з яких: 119 497, 26 грн. - сума основного боргу; 175 154, 72 грн. - сума простроченого основного боргу; 21 172,81 грн. - сума прострочених процентів.

Новому кредитору та стягувану ТОВ «Українська факторингова компанія» стало відомо, що боржник ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть, яке видане 21.01.2008 року.

Враховуючи вищенаведене, та той факт, що заборгованість померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , перед новим кредитором становить 295 824, 81 грн., ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулося до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою, якою просило повідомити коло спадкоємців померлого позичальника та довести до відома останніх про наявність вимог кредитора, які спадкоємці зобов`язані задовольнити.

Так, згідно відповіді Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 03.02.2017 року № 730/04-17 повідомлено, що після смерті ОСОБА_1 заведено спадкову справу, проте спадкоємці за отриманням свідоцтво про право на спадщину не зверталися, свідоцтво не видавалося.

В свою чергу, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.04.2018 року по справі № 369/1826/17 задоволена заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про визнання спадщини відумерлою:

визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді нерухомого майна - садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,053 га., з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташована на території Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області,

Отже, фактично, з дати набрання законної сили судовим рішенням від 02.04.2018 року територіальна громада в особі Бобрицької сільської ради стала власником - садового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Бобрицька сільська рада, садове товариство «Будівельник»,

Тому позивач просив Стягнути з Бобрицької сільської ради, як власника відумерлого майна, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» як кредитора спадкодавця, суму заборгованості у розмірі 295 824, 81 гри., але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Стягнути з Бобрицької сільської ради на користь Товариства з обмеженого відповідальністю «Українська факторингова компанія» суму сплаченого судового збору у розмірі 4 437, 39 грн.

Відповідач Бобрицька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області подала до суду відзив згідно якого просила відмовити у вимогах позову, оскілки позовна заява подана після спливу строку загальної позовної давності (ст. 257 ЦК України); позивач передчасно пред`явив вимоги кредитора, тобто ще до прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1281 ЦК України); позовні вимоги пред`явлені до неналежної сторони (невідповідного суб`єкта місцевого самоврядування); власник відумерлої спадщини не зобов`язаний задовольняти вимоги кредитора спадкодавця, які не пов`язані з відшкодуванням майнової шкоди (збитків) та моральної шкоди, яка була завдана спадкодавцем (ч. 4 ст. 1277 та ст. 1231 ЦК України); додані позивачем копії документів не доводять факт отримання ОСОБА_1 (спадкодавцем) коштів за кредитним договором; сума кредиту (п. 1.1 Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19.12.2007), розмір вартості предмету іпотеки (п. 1.2 Договору іпотеки № 72996/5411 від 19.12.2007) та надана позивачем сума розрахунку заборгованості ОСОБА_1 суттєво різняться.

Представник позивача подав до суду клопотання згідно якого просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позову заперечував та просив в них відмовити.

Суд заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 19 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та з фізичною особою ОСОБА_1 , укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0.

Відповідно до умов вказаного договору, банк надав позичальнику кредит в сумі 294 652 грн. та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, визначених цим договором.

У забезпечення виконання всіх грошових зобов`язань 19 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 договір іпотеки №72996/5411.

П.1.1 визначено, що в іпотеку передано нерухоме майно (садовий будинок і земельна ділянка) - які як разом, так і окремо визначені терміном «предмет іпотеки». Садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, на території Бобрицької сільської ради.

17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №49, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу №0 від 19.12.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Боржник ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації смерті у місті Києві.

Листом від 03 лютого 2017 р. №730/02-14 Дванадцята Київська державна нотаріальна контора повідомила, що після смерті ОСОБА_1 зведено спадкову справу №239/08 та станом на 03 лютого 2017 року спадкоємці померлого до нотаріальної контори не зверталися, що також підтверджується копією спадкової справи, яка була надіслана на запит суду.

Також в даному листі зазначено що заява-претензія ТОВ «Українська факторингова компанія» після смерті гр. ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла 03.02.2017 року за вх. №261/02-14 , та була долучена до спадкової справи 239/08.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.04.2018 року визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді нерухомого майна: садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,053га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташована на території Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

З даного рішення вбачається що 08 квітня 2008 року представник АКІБ «УкрСиббанк» звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори як кредитор спадкодавця.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них.

Стаття 1281 ЦК України визначає що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З наведеного суд приходить до висновку що позивачем пропущений шестимісячний строк встановлений статтею 1281 ЦК України, оскільки позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною вимогою лише в лютому 2017 року, в той же час як боржник ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у вимогах позову

Керуючись ст.ст. 512, 514, 1077, 1216, 1218, 1220, 1269, 1270, 1277, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 76, 81, 141, 223, 258, 263, 264, 265, ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про стягнення суми заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 27.11.2019 року.

Суддя: Дубас Т.В.