Справа № 316/1410/18
Провадження № 2-п/316/13/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2019 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.

за участю секретаря судового засідання Черкашиної О.О.

розглянувши в залі судового засідання приміщення Енергодарського міського суду Запорізької області, у відкритому судовому засіданні, заяву ОСОБА_1 про перегляд та скасування заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник, ОСОБА_1 ) звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області 11.09.2019 р. з заявою, яку надіслала поштовою кореспонденцією, заінтересована особа: ОСОБА_2 (далі заінтересована особа, ОСОБА_2 ), після усунення недоліків якої 25.09.2019 р.(а.с.48, 49-51), просить суд: переглянути заочне рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 25.02.2019 р. про задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та його скасувати, справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу призначити до розгляду у загальному порядку.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 вважає, що заочне рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 25.02.2019 р. в цілому не відповідає стандартам законного рішення, вважаючи його передчасним, помилковим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, оскільки судові засідання не проводились, обставини пов`язані з дослідженням матеріалів справи належним чином не зафіксовані, позивачем не надавалось, а судом не досліджувалось будь-яких належних чи неналежних доказів, у тому числі об`єктивної сторони припинення шлюбних відносин, судом не тільки не вчинялись дії спрямовані на застосування ст.111 СК України, а і не встановлені дійсні взаємини подружжя, причини звернення з позовом про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, які, на думку заявника, мали бути встановлені під час ухвалення судового рішення, а отже вважає, що суд передчасно задовольнив позовні вимоги.

Крім того, заявник зазначає, що вона участі у розгляді справи не приймала, про обставини виготовлення повного тексту рішення не обізнана, копії позовної заяви та додатків до неї, судових повісток не отримувала, що, на думку заявника, об`єктивно унеможливило своєчасне подання відзову. Поважною причиною своєї неявки заявник вважає необізнаність про зміст позовних вимог, про докази надані позивачем, про дату час та місце розгляду справи.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась повторно, про дату, час та місце слухання справи повідомлення належним чином, про що свідчать як рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.62, 67) так і заяви надані заявником до суду 16.10.2019 р. (а.с.56) та від 26.11.2019 р. (а.с.68) про відкладення розгляду заяви.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, надав до суду 26.11.2019 р. письмову заяву в якій просить суд розглянути заяву у його відсутності, відмовити у повному обсязі в задоволенні заяви ОСОБА_1 (а.с.69).

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи у відсутності учасників справи за наявністю заяви ОСОБА_1 про відкладення слухання справи, суд дійшов наступного.

В обґрунтування заяви про відкладення слухання заяви про перегляд заочного рішення, яке призначене на 26.11.2019 р. на 10 годину, ОСОБА_1 зазначає, що вона бажає прийняти особисту участь у перегляді заочного рішення, скориставшись при цьому правничою допомогою адвоката Запорізької обласної колегії адвокатів Уткіна О.Є., який зайнятий у розгляді іншої цивільної справи №317/3271/19 в Запорізькому районному суді Запорізької області призначеної на 26.11.2019 р.

Проте, заявниця не зазначає та не надає доказів, які б підтверджували повноваження зазначеного адвоката при розгляді даної заяви (ч.1 ст.58, ч.1 ст.60 ЦПК України), якими, відповідно до ч.4 ст.62 ЦПК України, є довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно положень ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

При цьому, ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , заявляючи що бажання приймати особисту участь у перегляді заочного рішення, у даній заяві про відкладення слухання справи, не зазначає про поважність причини неможливості її особистої явки до суду 26.11.2019 р. для участі у розгляді поданої нею заяви.

Згідно приписів п.4 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання, у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини викладеної в рішенні від 07.07.1989 р. по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», яку, відповідно ст.10 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ як джерело права, зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, відсутність поважності причин неявки та доказів які б підтверджували поважність причин неявки заявника у судові засідання, дає підстави суду вважати, що заявниця ОСОБА_1 повторно не з`явилась у судове засідання без поважних причин.

Частина 1 статті 287 ЦПК України, передбачає право суду розглядати заяву про перегляд рішення у відсутності осіб належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання.

Враховуючи зазначене, належність повідомлення учасників справи про час, дату та місце розгляді заяви про перегляд заочного рішення, відсутність поважних причин неявки до суду заявника, суд вважає можливим розглянути заяву ОСОБА_1 у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи №316/1410/18 та матеріали заяви про скасування заочного рішення, оцінивши наявні докази в їх сукупності,суд дійшов наступного висновку.

Частина 1 статті 280 ЦПК України, передбачає можливість ухвалення заочного рішення за наявності одночасного існування наступних умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом встановлено, що з 15.08.2018 р. в провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області перебувала цивільна справа №316/1410/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, по якій 25.02.2019 р. Енергодарським міським судом Запорізької області було ухвалено заочне рішення про задоволення позову та розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.34-34зворот), при цьому, в матеріалах справи міститься письмова заява представника позивача, в якій надано згоду на розгляд справи у порядку заочного провадження в разі неявки відповідача (а.с.31).

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника «і», дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. І лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення та призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Згідно п.2 ч.3 ст.287 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Заявник, як на поважність причин неявки до суду, посилається на необізнаність щодо розгляду справи, оскільки нею не отримувалися судові повістки, копія позову та доданих до неї документів, проте, суд вважає таке посилання заявника безпідставним виходячи з наступного.

Згідно пунктів 1, 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно приписів ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Судом відповідачу по цивільній справі ОСОБА_1 , судові повістки, у тому числі, копія позову та доданих до нього документів, надсилались поштовою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» з рекомендованим листом як на адресу зазначену позивачем у позовній заяві як місце проживання: АДРЕСА_1 так і на зареєстровану у відповідному порядку адресу місця проживання/перебування відповідно до даних інформаційного листа з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради №2248/01-23-12 від 16.08.2018 р. (а.с.10), однак, усі поштові відправлення за адресами місця проживання/перебування відповідача, повернулись до суду з відмітками поштового зв`язку «Укрпошта» (а.с.15, 16, 22, 23, 29, 30).

Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Проте, під час перебування цивільної справи у провадженні суду, 21.09.2018 р. ОСОБА_1 було подано до суду письмову заяву, в якій вона просила надати для ознайомлення матеріали цивільної справи №216/1410/18, на якій наявний напис, про те, що 21.09.2018 р. ОСОБА_1 з матеріалами справи ознайомлена у повному обсязі (а.с.14).

Зазначена заява свідчить про те, що ОСОБА_1 було відомо як те, що в провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області перебуває саме цивільна справа №316/1410/18 за позовом ОСОБА_2 до неї ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, а також і зміст позовної заяви та доданих до неї документів, і інших наявних у справі матеріалів, у тому числі щодо наявних у суду даних її місця проживання та реєстрації.

Із вказаної заяви ОСОБА_1 також встановлено, що в даних місця проживання, ОСОБА_1 зазначає: АДРЕСА_2 , проте, ні клопотань, ні заяв в яких би вона просила суд направляти поштову кореспонденцію за іншою адресою за якою вона фактично проживає, ніж тією яка відома суду, від ОСОБА_1 до суду не надходило, як і не надходило повідомлень про інші дані: номери телефонів і факсів, адрес електронної пошти або інша аналогічну інформація, хоча це є обов`язком учасника судового процесу, що передбачено статтею 131 ЦПК України, якою визначено наступне.

Частини 1 та 2 статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ч.1). Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду (ч.2).

Згідно ч.13 ст.128 ЦПК України, за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Відповідно до п.2 та п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07.07.1989 р.).

Проте, ОСОБА_1 якій було відомо про розгляд справи судом, не було виконано зазначених вище обов`язків як учасника справи, у тому числі не подано відзову на позов, а посилань та доказів того, що у ОСОБА_1 були наявні поважні причини невиконання покладених на неї Цивільним процесуальним кодексом України обов`язків, ні матеріали справи, ні матеріали заяви про перегляд заочного рішення та її зміст не містять.

Зазначене свідчить про недоведення заявником ОСОБА_1 такої умови для скасування заочного рішення як неявки у судове засідання та (або) не повідомлення причин неявки, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин.

Щодо не дослідження усіх обставин, слід зазначити, що заявнику ОСОБА_1 було відомо про розгляд судом справи про розірвання шлюбу, про що зазначалось вище, а отже, вона мала час та можливість надати суду усі пояснення та докази, які на її думку могли бути взяті до уваги судом до уваги, проте таким правом та обов`язком не скористалась, а сама заява не містить доказів та посилань, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, у тому числі доказів, які б спростовували посилання позивача на відсутність спільного проживання, ведення господарства, тобто фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин або доказів які б свідчили про те, що сторони примирились, ведуть спільне господарство.

Інші доводи заявника зводяться до необхідності роз`яснення мотивів з яких виходив суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу, що не охоплюється рамками розгляду даної заяви.

З заяви, судом не встановлено наявності і другої з умов скасування заочного рішення: надання доказів які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Щодо посилань заявника на недотримання судом норм матеріального і процесуального права, слід зауважує, що суд першої інстанції при розгляді справи діє в межах повноважень наданих цивільним процесуальним законодавством України та не наділений повноваженнями надавати правову оцінку прийнятому у справі рішенню, а отже суд вважає необхідним залишити без уваги такі посилання заявника як підставу для перегляду заочного рішення.

Частина 1 статті 81 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень.

Враховуючи відсутність доведення сукупності двох обов`язкових умов визначених ч.1 ст.288 ЦПК України для скасування заочного рішення по цивільній справі №316/1410/18, суд не вбачає законних підстав для його скасування, а отже заява ОСОБА_1 про скасування заочного рішення задоволенню не підлягає.

Частиною 4 ст.287 ЦПК України, передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 77-83, 89, 95, 247, 258-261, 284-288, 353-355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд та скасування заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відмовити.

У зв`язку з залишенням заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Бульба