Справа № 369/3184/19
Провадження №2/369/2359/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Бугайовій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

До суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача посилався на те, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регресу, в розмірі 211 424,38 грн..

В обґрунтування заяви представник позивача посилався на те, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3.

Також, представника позивача ОСОБА_1 посилався на те, що є всі підстави вважати, що ОСОБА_2, з огляду на факт виконання ОСОБА_1 основного зобовязання за кредитним договором та необхідністю повернути грошові кошти, зловживаючи родинними звязками, ОСОБА_2 може відмовитися від сплати заборгованості ОСОБА_1, що може завдати матеріальної та моральної шкоди.

Враховуючи викладене, представник позивача ОСОБА_1 просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, що є власністю ОСОБА_2; вжити заходів забезпечення позову шляхом заборонити вчиняти певні дії ОСОБА_2 щодо відчуження будь-яким способом, надання в оренду здійснення продажу та/або продажу на електронних торгах квартири АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_2; вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони здійснювати ОСОБА_2 реєстраці., перереєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.03.2019 року за № 160286079, двокімнатна квартира загальною площею 71,2 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, належить на праві власності ОСОБА_2.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Разом з тим, суд зазначає, що забезпечення позову слугує підставою гарантії реалізації рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, що відповідач ОСОБА_2 ймовірно може відчужити належне йому на праві власності майно, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 151 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, яка на праві власності належить ОСОБА_2.

Інформація про позивача: ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Інформація про відповідача: ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук