ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 листопада 2019 року м. Чернівці

провадження №22-ц/822/1042/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Височанської Н.К., Половінкіної Н.Ю., Перепелюк І.Б.

перевіривши клопотання ОСОБА_1 про зменшення судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27 лютого 2019 року в справі за позовом Кредитної спілки «Буковина» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 18 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження та несплати судового збору.

На виконання вимог ухвали ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження з підстав неотримання копії рішення суду та звільнити його від сплати судового збору.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 11 листопада 2019 року поновлено заявнику строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, з підстав ненадання доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі. Продовжено ОСОБА_1 строк для сплати судового збору.

На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 подав заяву, в якій просить зменшити розмір судового збору до 200 грн, зважаючи на те, що це та сума, яку він має можливість сплатити на даний момент.

Вважаю, що клопотання про зменшення розміру судового збору підлягає залишенню без розгляду, а апеляційна скарга поверненню заявнику з наступних підстав.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 44 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, в переліку процесуальних прав учасників справи, зокрема, є право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (пункт 3 частини першої статті 43 ЦПК України).

Вказане право особа може реалізувати шляхом подання процесуальних документів до судів відповідних інстанцій.

Відповідно до змісту частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Звернення заявника з цим клопотанням про зменшення судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27 лютого 2019 року з підстав аналогічних викладеним у клопотанні від 04 листопада 2019 року без надання доказів на підтвердження вказаних обставин є прикладом зловживання процесуальними правами та полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом. Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. Щоразу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з метою захисту своїх прав, а задля досягнення сторонніх цілей, вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

В ухвалі Чернівецького апеляційного суду від 11 листопада 2019 року ОСОБА_1 було роз`яснено, що особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення або розстрочення його сплати, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі на час звернення з апеляційною скаргою.

Всупереч зазначеним обставинам, ОСОБА_1 звернувшись до суду з клопотанням про зменшення розміру судового збору, повторно не надав доказів підтвердження його майнового стану, про що йому було роз`яснено в ухвалі Чернівецького апеляційного суду від 11 листопада 2019 року.

Такі дії ОСОБА_1 суперечать основним засадами (принципами) цивільного судочинства, а також його завданню. З огляду на викладене вчинення заявником вказаних дій суд вважає за можливе визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Ураховуючи зазначене, клопотання ОСОБА_1 про зменшення судового збору за подання апеляційної скарги підлягає залишенню без розгляду.

Варто зазначити, що залишення судом апеляційної інстанції без розгляду клопотання ОСОБА_1 про зменшення судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27 лютого 2019 року не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Оскільки станом на 27 листопада 2019 року заявником не подано документа про сплату судового збору у встановленому законом розмірі або доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі на час звернення з апеляційною скаргою, вказане свідчить про невиконання вимог ухвали Чернівецького апеляційного суду від 18 жовтня 2019 року, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою і є підставою для визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 44, 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про зменшення судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27 лютого 2019 року залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27 лютого 2019 року вважати неподаною і повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.К. Височанська

Н.Ю. Половінкіна

І.Б. Перепелюк