Справа № 567/144/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: приватний нотаріус Острозького міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_3, про встановлення факту батьківства

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з заявою про встановлення факту батьківства звернувся ОСОБА_1

В обґрунтування заяви вказує, що він народився 29 квітня 1987 року в м.Острог Рівненської області і його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак в звязку з тим, що на момент його народження його батьки в шлюбі не перебували, то його прізвище було записано по прізвищу матері, а відомості про батька були записані за вказівкою матері.

Вказує, що за життя ОСОБА_5 визнавав його своїм сином, виховував його та утримував з дня народження.

Зазначає, що 16.10.2017 ОСОБА_5 помер та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок та земельна ділянка.

Вказує, що за життя ОСОБА_5 склав заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті та на що він за законом матиме право він заповів своєму синові ОСОБА_1

Зазначає, що у встановлений законом строк, після смерті батька, звернувся до приватного нотаріуса Острозького міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_3 з приводу оформлення спадщини за заповітом на спадкове майно.

Вказує, що від встановлення факту батьківства, а саме того, що він є сином ОСОБА_5 залежить виникнення та зміна його майнових прав та немайнових прав, що повязані з можливістю з оформлення спадщини.

Враховуючи наведені обставини, заявник просить встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_5 був його батьком.

Заінтересована особа приватний нотаріус Острозького міського нотаріального округу ОСОБА_3 в поданій до суду заяві проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечила, просить розглянути справу в її відсутності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали заяву та просять суд встановити факт батьківства. На доведення заяви зазначили, що ОСОБА_1 народився 29.04.1987 року і його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Пояснили, що оскільки на час народження ОСОБА_1 його батьки в зареєстрованому шлюбі не перебували, то дані про батька в свідоцтві про народження заявника були записані зі слів матері як "Пшевлоцький Валентин Володимирович".

Зазначили, що встановлення факту батьківства необхідне заявнику для подання доказу споріднення першого ступеня після смерті ОСОБА_5, що дозволяє успадкувати його майно за заповітом по нульовій ставці.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні додатково пояснив, що за життя ОСОБА_5 визнавав його своїм сином. З народження заявника, він разом з батьками -ОСОБА_4 та ОСОБА_6, проживали разом однією сімєю в м.Острог по вул.Огородова,2 Рівненської області.

Суд, вислухавши заявника та його представника, свідків, з'ясувавши обставини, на які посилався заявник, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню.

До зазначеного висновку суд дійшов на підставі аналізу показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, пояснень ОСОБА_1 та письмових доказів.

Так, свідок ОСОБА_4 пояснила, що є матірю заявника та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначила, що проживала з ОСОБА_6 однією сімєю з 1983 року до його смерті 2017 році, проте шлюб офіційно між ними зареєстровано не було. Вказує, що 29.04.1987 року в них народився син ОСОБА_9, якого ОСОБА_5 визнавав своїм сином, виховував його, доглядав та утримував. Пояснила, що після народження сина, вони мали намір зареєструвати ОСОБА_5 його батьком, однак оскільки вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, то в відділі РАЦС їм відмовили та в свідоцтві про народження вказали вірно лише по батькові.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що проживає в м.Острог та знайома з родиною ОСОБА_4 з 1983 року. Їй відомо, що з 1983 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 почали зустрічатися, та в подальшому проживали однією сімєю, як подружжя, без реєстрації шлюбу. Зазначила, що в 1987 році в ОСОБА_4 та ОСОБА_5 народився син ОСОБА_9, якого ОСОБА_5 визнавав своїм сином. Зі слів ОСОБА_4 їй відомо, що ОСОБА_5 мав намір зареєструвати себе батьком їх спільного сина ОСОБА_9, проте в відділі РАЦС їм відмовили. Також їй відомо, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали разом, однією сімєю, близько 35 років в м. Острог по вул. Огородова, 2.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що знайома з ОСОБА_4 з дитинства. Їй достовірно відомо, що починаючи з 1983 року ОСОБА_4 та ОСОБА_10 почали проживати однією сімєю та проживали разом до його смерті в 2017 році. Зазначила, що в 1987 році в ОСОБА_4 та ОСОБА_5 народився син ОСОБА_9. Вказала, що ОСОБА_5, за життя, визнавав ОСОБА_1 своїм рідним сином, здійснював його виховання та догляд, відвідував батьківські збори у школі, де той навчався.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №474527 встановлено, що ОСОБА_1 народився 29 квітня 1987 року в м.Острог Рівненської області, та в цьому свідоцтві зазначено, що його матір`ю є ОСОБА_4, а батьком ОСОБА_1

Водночас, з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України №7 від 11.01.2019 вбачається, що відомості про батька заявника записані зі слів матері та зазначені як «ОСОБА_4В.»

Зі свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №214987 встановлено, що ОСОБА_5 помер 16.10.2017.

Згідно заповіту, складеного ОСОБА_6 03.05.2017, посвідченого приватним нотарусом Острозького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №171, встановлено, що ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті та на що він за законом матиме право заповів своєму синові ОСОБА_1

Згідно довідки приватного нотаріуса Острозького міського нотаріального округу ОСОБА_3 №1/02-14 від 09.01.2019 вбачається, що після смерті ОСОБА_5 було заведено спадкову справу №1/2018. Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 відомості про спадкоємців за законом на обовязкову частку відсутні.

Згідно довідки Острозької міської ради №162, вбачається, що на день смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дані докази повністю узгоджуються з заявою ОСОБА_1, його поясненнями в судовому засіданні, поясненнями свідків і є такими, що дозволяють встановити той факт, що ОСОБА_5 є батьком заявника.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд, серед іншого, розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 "Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

В судовому засіданні встановлено, що встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для захисту майнових та немайнових прав повязаних з прийняттям спадщини.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства.

На підставі ст. 130 Сімейного кодексу, ст.ст. 293, 263-265, 315 ЦПК України суд

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1), заінтересована особа: приватний нотаріус Острозького міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_3 (місцезнаходження: м. Острог вул. Л.Українки, 21 Рівненської області) про встановлення факту батьківства задоволити.

Встановити факт батьківства, а саме - що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 16.10.2017 року, був батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених в частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.03.2019.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_11