Провадження №2/148/187/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 березня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Мрочко Т.О.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утриманння дитини до досягнення повноління,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утриманння дитини до досягнення повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2014 у справі №127/24498/13-ц з відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Донька має захворювання ніг, а тому потребує спеціального ортопедичного взуття, сеансів масажу та відвідування басейну, а також санаторно-курортне лікування двічі на рік. В зв'язку з її хворобою вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до шести років.

В даний час розмір аліментів на дитину не повинен бути менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач проживає та працює неофіційно в м.Києві, де заробітна плата найвища. Аліментів в розмірі 600 грн., які він сплачує не вистачає на покриття самих необхідних витрат на дитину.

В зв'язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача до 3000 грн.

В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги та просить збільшити розмір аліментів до 2000 грн.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати лише 1500 грн., так як на його утриманні перебуває ще одна дитина, а розмір його заробітньої плати є невеликим.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2014, яке набрало законної сили 22.05.2014, у справі №127/24498/13-ц, (а.с.3-4), з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., починаючи стягнення з 11.10.2013 до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки, виданої головою квартального комітету Асоціації органів самоорганізації населення м.Вінниці від 19.09.2018 №1270 (а.с.12), ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки про доходи №17 від 05.06.2018, виданої КЗ "Центр первинної медико санітарної допомоги №5 (а.с.11) вбачається, що ОСОБА_1 працює медсестрою в КЗ "Центр первинної медико санітарної допомоги №5 та її дохід за 2017 рік склав 0 грн.

Відповідно до копії консультаційного висновку спеціаліста від 08.11.2017 (а.с.9), у ОСОБА_3 встановлений діагноз: х-подібні гомілки, плосковальгусні стопи.

Згідно довідок, виданих 08.01.2019 №1 та 14.03.2019 №4 ТОВ "НВП"Алтосан" (а.с.42,50) вбачається, що відповідач працює електромонтером ОПС в ТОВ "НВП"Алтосан" і його дохід за період з жовтня 2018 року по лютий 2019 року склав -23643,28 грн.

Згідно копії свідоцтва про шлюб від 28.09.2013 серія НОМЕР_3 (а.с.37) вбачається, що відповідач 28.09.2013 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 Від даного шлюб у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить копія свідоцтва про народження від 20.06.2015 серія НОМЕР_4 (а.с.38).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. 180-183, 192 СК України.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання щодо збільшення розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, суд приймає до уваги ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», якою встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 01.01.2019 - 1626 грн., а тому, відповідно, розмір аліментів для дитини даного віку не може бути меншим 813 грн. Також судом врахованопозицію відповідача щодо часткового визнання позовних вимог, інтереси малолітньої дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який працює електромонтером ОПС в ТОВ "НВП"Алтосан" та отримує заробітну плату, на його утриманні, окрім доньки ОСОБА_1, також перебуває син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народженного, від іншого шлюбу, присуджений розмір аліментів в розмірі 600 грн. є нижчим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та є недостатнім для гармонійного розвитку дитини, а тому вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача і суд вважає можливим стягнути їх в розмірі 1500 грн., а не в розмірі 2000 грн., які просить стягнути позивач.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітньої дитини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦП України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України, п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, ст. ст. 180-183, 192 СК України, ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утриманння дитини до досягнення повноління задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2014 по справі №127/24498/13-ц та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. ( одна тисяча п'ятсот гривень), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності цим рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, в дохід держави 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21.03.2019.

Суддя: