Справа № 212/7327/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2019 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Ваврушак Н. М., за участі секретаря судового засідання Нестеренко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам та стягнення аліментів на дитину, -
25 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача на дитину ОСОБА_3, звільнення від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 97 430,14 грн., стягнення з відповідача аліментів на його користь на дитину ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 гривень щомісяця, починаючи з дня звернення до суду із даним позовом.
В обґрунтування позову зазначив, що від шлюбу із відповідачем мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно виконавчого листа №2-1931 виданого Ленінським районним судом Миколаївської області від 19.06.2003 року з нього на користь відповідачки на утримання дитини ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму. 11 травня 2005 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано та після розірвання шлюбу син залишився проживати із матірю. Вказав, що з січня 2011 року дитина проживає разом із ним та від здійснює витрати з матеріального утримання дитини та останній повністю перебуває на утриманні позивача, при цьому відповідач жодної матеріальної допомоги на його утримання не надає та не спілкується взагалі із сином. Зазначив, що постановою Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області від 13.08.2018 року звернуто стягнення на його доходи та постановлено здійснювати відрахування у розмірі 50% до виплати загальної заборгованості, яка станом на 01.08.2018 року складає 97 430,14 грн. Оскільки з січня 2011 року дитина проживає із ним просить звільнити його від сплати вказаної суми заборгованості, припинити стягнення аліментів на користь відповідачки та стягнути з відповідачки ОСОБА_2 аліменти на його користь у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 гривень щомісяця на дитину ОСОБА_3.
Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року за заявою позивача забезпечено позов та зупинено стягнення з ОСОБА_1, заборгованості у розмірі 97 430,14 грн. на підставі виконавчого документа, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.08.2018 року видану Інгульським відділом державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області, до винесення рішення по суті та набрання ним законної сили.
Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 29 січня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, у звязку з повторною неявкою відповідача просив проводи заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, відзиву на позов до суду не подавала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, 02 вересня 2001 року народився ОСОБА_3. Батьками в свідоцтві про народження дитини зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП №155405, яке видано повторно 15.11.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції.
11 травня 2005 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, яке видано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 21.12.2006 року.
Постановою Ленінського району м. Миколаєва від 12.06.2003 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 1/2 частину неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 02.06.2003 року та до повноліття дитини.
Згідно акту від 22 вересня 2018 року, складеного мешканцями будинку 71 по вулиці Кропивницького в місті Кривому Розі Дніпропетровської області зазначено, що ОСОБА_3 з січня 2011 року проживає з батьком ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 та повністю знаходиться на його утриманні. Мати дитини - ОСОБА_2, із сином не спілкується, участь в його вихованні усі ці роки не приймає.
Відповідно до довідки Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №62 за №317 від 21.09.2018 року зазначено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у даному учбовому закладі з 2011 року. Мати не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з вчителями, не забирає дитину додому, не бере участі в батьківських зборах.
Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Сімейного кодексу, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сімї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.
Згідно ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Враховуючи те, що з моменту видачі судом судового наказу про стягнення аліментів, істотно змінилися обставини, що існували на час його прийняття, зокрема, щодо місця проживання дитини ОСОБА_3, а також його утримання, суд вважає позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Оскільки у судовому засіданні встановлено, що дитина ОСОБА_3 з січня 2011 року проживає та перебуває на повному утриманні позивача позовні вимоги в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 97 430,14 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, та інші обставини, що мають істотне значення для справи.
Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Так, встановлені в справі обставини, дозволяють суду зробити висновок, що позов в цій частині підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача потрібно стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 25 вересня 2018 року і до повноліття дитини.
Водночас позовні вимоги в частині повернення сплачених позивачем аліментів у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України задоволенню не підлягають.
У відповідності зі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 2114,40 гривень.
Керуючись ст. ст. 8,179,180,182,184,191 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам та стягнення аліментів на дитину - задовольнити частково.
Припинити стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за виконавчим листом №2-1931 від 19.06.2003 року виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, з дня набрання даним рішенням законної сили.
Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 97 430,14 гривень, згідно постанови державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області від 13.08.2018, за виконавчим провадженням №41954650, за виконавчим листом №2-1931 від 19.06.2003 року виданим Ленінським районним судом м. Миколаєва.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з 25 вересня 2018 року і до повноліття дитини.
Рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, судовий збір на користь держави у розмірі 2114,40 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повне рішення складено і підписано без його проголошення 21 березня 2019 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак