Дата документу 21.03.2019 Справа № 330/2142/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №330/2142/16 Головуючий у 1 інстанції Куценко О.О.
Провадження № 22-ц/807/1350/19 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 10 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про повернення безпідставно набутого майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про повернення безпідставно набутого майна.

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 10 січня 2019 року передано цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про повернення безпідставно набутого майна за меморіальним ордером №5 від 17 грудня 2014 року до Макарівського районного суду Київської області.

На зазначену ухвалу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, справу направити для продовження розгляду до Якимівського районного суду Запорізької області.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 13 лютого 2019 року, справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до Макарівського районного суду Київської області, суд першої інстанції посилався на те, що з позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про повернення безпідставно набутого майна за меморіальним ордером №5 від 17 грудня 2014 року, вбачається що місцезнаходження відповідача ОСОБА_6, який є стороною основного зобовязання є АДРЕСА_1. Внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності Макарівського районного суду Київської області.

З таким висновком суду погодитися не можна виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 листопада 2016 року ухвалою суду було відкрито провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки.

19 грудня 2016 року до початку судом розгляду справи по суті до Якимівського районного суду Запорізької області надійшов зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про повернення безпідставно набутого майна за меморіальним ордером №5 від 17 грудня 2014 року.

Ухвалою суду від 19 грудня 2016 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 с.В. про повернення безпідставно набутого майна прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки та обєднані в одне провадження.

Ухвалою суду 22 серпня 2018 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки, було залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача в судове засідання.

з матеріалів справи вбачається, що з моменту постановлення зазначеної ухвали про залишення первісного позову без розгляду, єдиною позовною заявою, яка розглядається в межах справи № 330/2142/16-ц є позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про повернення безпідставно набутого майна.

Положеннями частини 1 статті 109 ЦПК України (в редакції, чинній на момент відкриття провадження у даній справі) встановлено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Єдиним відповідачем за первісним позовом був ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання якого за адресою: 72503, Запорізька обл., смт Якимівка, вул. Центральна, 111/14.

Тобто, відкриття провадження у справі було здійснено із повним дотриманням вимог ЦПК України, що були чинним на момент подання позову ОСОБА_5 та відповідно і відкриття провадження у справі, а саме - згідно процитованої вище норми ЦПК України єдиним можливим місцем розгляду справи за позовом до ОСОБА_3 у такому випадку міг бути саме Якимівський районний суд Запорізької області.

ОСОБА_3 подано в межах вже відкритого провадження у справі відповідний зустрічний позов, який прийнято Якимівським районним судом Запорізької області до спільного розгляду із первісним позовом.

Відповідно до зустрічного позову, відповідачами є ОСОБА_5, місце проживання якого за адресою: Запорізька обл., смт Якимівка, вул. Центральна, 26 та ОСОБА_6, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_2.

Положеннями частин 1 та 2 статті 113 ЦПК України (в редакції, чинній на момент прийняття зустрічного позову) встановлено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача, а зустрічний позов незалежно від його підсудності пред'являється в суді за місцем розгляду первісного позову.

Аналогічні вимоги містяться і у положеннях частини 15 статті 28 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали), де зазначено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. А у відповідності до положень частини 6 статті 30 ЦПК України встановлено, що зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності пред'являються в суд за місцем розгляду первісного позову.

Таким чино, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що позов, відповідачем у яких є ОСОБА_5 повинні розглядатись саме Якимівським районним судом Запорізької області, як і вказано у відповідній позовні заяві ОСОБА_3

Крім того, положеннями частини 2 статті 31 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) визначено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для передачі справи за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області.

Крім того, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що справа розглядається судом понад два роки. У результаті передання справи на до іншого суду, справа може протягом такого ж часу продовжувати розглядатись іншим судом.

Відповідно до положень статті 129 Конституції України, однією із основних засад здійснення судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Положеннями статті 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Право на апеляційне оскарження особою рішення суду зазначено у рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-33/2007 від 11 грудня 2007 року, в якому визначено, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

У відповідності до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої Радою Європи 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень становить складову права на справедливий суд.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 10 січня 2019 року про передачу справи на розгляд іншому суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до Якимівського районного суду Запорізької області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 10 січня 2019 року про передачу справи на розгляд до Макарівського районного суду Київської області скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції - Якимівського районного суду Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 21 березня 2019 року.

Головуючий

Судді: