ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

27 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Бондар Я.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 адвоката Рутушної Руслани Павлівни на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Чкалівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Криворізької районної ради Дніпропетровської області, третя особа: Криворізька районна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Чкалівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Криворізької районної ради Дніпропетровської області, третя особа: Криворізька районна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин задоволенні.

Визначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом двох місяців з моменту набрання рішенням законної сили.

Встановлено що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними дочкою та сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях тексти, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п.13 ч.1 Розділу ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII, судові рішення, ухвалені судами першої інстранції до набрання чинності цією редакцією Кодеку, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами на судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до 15 грудня 2017 року, судом апеляційної інстанції перевіряється дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, строків на апеляційне оскарження встановлених ЦПК України, в редакції до набрання чинності Закону № 2147-VIII, тобто до 15 грудня 2017 року.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням представник ОСОБА_1 адвокат Ратушна Р.П., 20.11.2019 подала до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на ухвалене судове рішення, однак апеляційне провадження не може бути відкрито, оскільки, згідно ст.297 ЦПК України (в редакції 2004 року), апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України (в редакції 2004 року), і підстави поновлення строку, вказані нею у скарзі неможна визнати поважними, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху.

Згідно ч.1ст.294 ЦПК України (в редакції 2004 року), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ч.3 ст.297 ЦПК України (в редакції 2004 року) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали, особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу представник скаржника ОСОБА_5 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2010 року подала 20 листопада 2019 року, тобто після сплину більше 9-ти років після його ухвалення. При цьому скаржником зазначено, що про оскаржуване судове рішення ОСОБА_1 стало відомо після отримання 14 листопада 2019 року іншого рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 13 травня 2019 року у справі №212/2256/19 в якому було посилання на оскаржуване судове рішення. Також, вказано, що розгляд цивільної справи був здійснений за відсутності ОСОБА_1 без залучення його до участі у справі. Окрім того, ОСОБА_1 послався на те,що під час розгляду справи, рішення, якої ним оскаржується, суд не врахував, що він, як інший син померлого був спадкоємцем першої черги. При цьому вказав, що після смерті батька він своєчасно звернувся до Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, однак спадщина після смерті батька ОСОБА_4 не оформлена., свідоцтва про право на спадщину не отриманні, не надавши доказів про своєчасне звернення до нотаріуса та не пояснивши причин з яких спадщина не оформлена спадкоємцями по теперішній час.

Окрім того, скаржником не надано доказів наявності родиних відносин із спадкодавцем, зважаючи на розбіжності у прізвищах.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Враховуючи те, що посилання в апеляційній скарзі на ч.2 ст.354 ЦПК України, в редакції після 15.12.2017 року, не ґрунтується на нормах ЦПК України, та особою, яка подає апеляційну скаргу, не ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 24.03.2010 року з посиланням норми ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, а зазначені причини, які перешкоджали стороні скаржника оскаржити рішення суду протягом тривалого строку (більше дев`яти років) не можна визнати поважними, подану апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати строк для звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку, із обов`язковим зазначенням причин пропуску процесуального строку, та надання доказів на підтвердження поважності цих причин.

Керуючись ч. 3 ст. 357 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 адвоката Рутушної Руслани Павлівни на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Чкалівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Криворізької районної ради Дніпропетровської області, третя особа: Криворізька районна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин, залишити без руху, для чого надати строк для усунення названих вище недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Попередити особу, яка подає апеляційну скаргу, що на випадок невиконання даної ухвали в визначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнанні неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження, і апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.М. Бондар