КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року місто Київ.

Справа 361/6363/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4542/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів Іванченка М.М., Рубан С.М.,

секретар судового засідання Гордійчук Ж.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року (у складі судді Василишина В.О., дата складення повного тексту рішення відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Міністерство аграрної політики та продовольства України про визнання протиправним та скасування наказу про внесення змін до штатного розпису, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що із 14 червня по 20 вересня 2017 року він працював у Державному підприємстві спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - ДП «Укрспирт») на посаді радника директора. Наказом Т.В.О. директора - радника директора ДП «Укрспирт» від 20 вересня 2017 року № 202-к його звільнено із роботи на підставі пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) за угодою сторін. Разом із тим, підстава звільнення із посади, що зазначена у наказі, не відповідає змісту його заяви про звільнення від 20 вересня 2017 року за вхідним номером 79, оскільки він просив звільнити його з роботи у зв'язку із організаційно-штатними змінами на підприємстві відповідно до наказу директора підприємства від 19 вересня 2017 року № 407, тобто у зв'язку із скороченням штату працівників на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. Копію наказу про звільнення йому вручено у день звільнення. Після отримання копії наказу про звільнення він звернувся до начальника управлення персоналу з проханням надати підтвердження змін у штатному розкладі, що стало підставою для порушення питання про його звільнення, однак йому було відмовлено у наданні переліку вакансій, які були у наявності згідно із наказом ДП «Укрспирт» від 19 вересня 2017 року № 477.

На переконання позивача ОСОБА_1 при його звільненні не були наведені аргументи, які б вказували, що власником або уповноваженим ним органом перевірено вимоги статті 42 КЗпП України. Порушено вимоги частини третьої статті 49-2 КЗпП України, а саме: не запропоновано всі наявні на підприємстві вакансії, що є підставою для скасування наказу про звільнення, поновлення його на роботі із стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також відшкодуванням завданої моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 просив суд: - визнати незаконним та скасувати наказ від 20 вересня 2017 року № 202-к про звільнення його із роботи; - поновити на посаді радника директора ДП «Укрспирт»; - стягнути на його користь із відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу .

Під час розгляду справи у суді позивач ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги, й просив також визнати протиправним та скасувати наказ ДП «Укрспирт» «Про внесення змін до штатного розпису» від 19 вересня 2017 року № 477 з підстав непогодження цього розпорядчого акту із уповноваженим органом управління.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Міністерство аграрної політики та продовольства України про визнання протиправним та скасування наказу про внесення змін до штатного розпису, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, позивач 28 січня 2019 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В скарзі позивач посилався, що звільнення є незаконним, оскільки ліквідація чи реорганізація, скорочення штатів управління ДП «УКРСПИРТ» у розумінні статті 40 КЗпП України не відбулася, а на протязі року після його звільнення було з'ясовано, що ніякого скорочення посади «радника» не було, тобто кількість працюючих працівників у відповідача фактично збільшилася.

Також ОСОБА_1 зазначав, що йому не запропонували переведення на інші вакантні посади , що відповідали його кваліфікації і які не були ніким зайняті на той час.

Крім цього, ОСОБА_1 вказував, що при скороченні штату працівників ДП «УКРСПИРТ» не дотримано вимог статті 42 КЗпП України, оскільки не враховано його право на залишення на роботі як працівника з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив рішення залишити без змін , а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зазначив, що звільнення за угодою сторін ( п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України) є самостійною підставою припинення трудового договору, яка відрізняється від припинення трудового договору з ініціативи працівника та з ініціативи власника тим, що у цьому разі потрібне спільне волевиявлення сторін, спрямоване на припинення трудових відносин в обумовлений строк і саме з цих підстав. Під час розгляду справи, Позивач не заперечував факт написання ним заяви про звільнення від 20.09.2018 та розмір отриманої вихідної допомоги. Не заперечував також, що в момент отримання трудової книжки та ознайомлення з наказом про звільнення не звертався до Підприємства із заявою про анулювання попередніх домовленостей. Не заявляв, що заява про звільнення була складена внаслідок примусу або помилки. Неодноразово наголошувалося на тому, що предметом доказування в даній справі є обставини щодо дійсного волевиявлення сторін про припинення трудового договору за угодою сторін, а не встановлення обставин щодо формування структури та штатного розпису ДП «Укрспирт». Зазначалося, що заява Позивача про збільшення позовних вимог, відповідно до якої заявлено додаткову вимогу про визнання незаконним наказу ДП «Укрспирт» №477 від 19.09.2017 року, подана не тільки з пропущенням строків позовної давності та порушенням строків визначених ст. 45 ЦПК України, але й не містить жодного правового обґрунтування про те, що наказ ДП «Укрспирт» якимось чином порушує права та інтереси Позивача.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник доводи скарги підтримали.

Представник відповідача заперечував проти задоволення скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд вважав встановленими такі обставини.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1, із 14 червня по 20 вересня 2017 року працював на посаді радника директора ДП «Укрспирт».

Згідно із копією Статуту ДП «Укрспирт», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 13 березня 2017 року № 124, - це підприємство створене відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 672 «Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості», засноване на державній власності, входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України і є йому підзвітним. Підприємство є юридичною особою та має закріплене за ним майно. Права і обов'язки юридичної особи підприємство набуває з дня його державної реєстрації і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та законодавства. Підприємство самостійно організовує роботу з питань статутного спрямування, здійснює свою діяльність на засадах госпрозрахунку. Підприємство не може бути засновником іншої юридичної особи. Підприємство за погодженням із Уповноваженим органом управління може створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи. Управління підприємством здійснюється відповідно до Статуту. Управління підприємством здійснюється його директором, який призначається Уповноваженим органом управління відповідно до чинного законодавства. Директор підприємства є підзвітним Уповноваженому органу управління. Директор підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства в межах компетенції відповідно до Статуту. Затверджує за погодженням із Уповноваженим органом управління структуру підприємства та структуру філій, місць провадження діяльності та зберігання спирту, штатний розпис підприємства та штатний розпис філій, місць провадження діяльності та зберігання спирту, розподіл повноважень між своїми заступниками та структурними підрозділами підприємства. Призначає і звільняє заступників, головного бухгалтера та працівників підприємства. Видає у межах компетенції підприємства накази та доручення, погоджує внутрішню документацію (інструкції, кошториси, фінансові плани, інше), дає вказівки, що не суперечать законодавству, організовує та перевіряє їх виконання, затверджує за погодженням із Уповноваженим органом управління положення про філії, місця провадження діяльності та зберігання спирту. У встановленому законодавством порядку приймає та звільняє з посад працівників підприємства.

Уповноважений орган управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює повноваження щодо реалізації прав держави як власника майна, переданого підприємству, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ним у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб. Уповноважений орган управління приймає рішення про реорганізацію і ліквідацію підприємства. Погоджує питання створення та припинення діяльності філій та місця провадження діяльності й зберігання спирту підприємства, положення про них, призначення та звільнення керівників філій, місць провадження діяльності та зберігання спирту.

Припинення діяльності підприємства здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації за рішенням Уповноваженого органу управління, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду (а.с.48-62).

Наказом Т.В.О. директора - радника директора ДП «Укрспирт» від 19 вересня 2017 року № 477, у зв'язку із необхідністю підвищення ефективності і оптимізації управління підприємством, на підставі аналізу економічних та виробничих можливостей підприємства, а також аналізу ефективності діяльністю апарату управління ДП «Укрспирт», внесені зміни до штатного розпису. Зокрема, із штату виведено дві посади радника директора (а.с. 32, 33).

19 вересня 2017 року ДП «Укрспирт» направило ОСОБА_1 персональне попередження, у якому зазначалося про те, що у зв'язку з організаційно-штатними змінами на ДП «Укрспирт», керуючись статтею 49-2 КЗпП України, його попереджують відповідно до наказу ДП «Укрспирт» «Про внесення змін до штатного розпису» від 19 вересня 2017 року № 477 про наступне вивільнення. Запропоновано іншу роботу на ДП «Укрспирт» з переліком посад та необхідність надання письмової заяви про переведення на запропоновані підприємством посади або про відмову від такого переведення, які надаються до управління персоналу. Також повідомлено, що він вправі відмовитися від переведення на запропоновані підприємством посади та розірвати трудовий договір до закінчення двомісячного терміну з дня вручення попередження як на підставах, зазначених у пункті 1 частини першої статті 40 КЗпП України, так і за власним бажанням (стаття 38 КЗпП України) або за переведенням на інше підприємство (пункт 5 статті 36 КЗпП України). У випадку перебування у відпустці або тимчасової непрацездатності на день звільнення воно відбудеться одразу після одужання.

Отримано персональне попередження ОСОБА_1 - 19 вересня 2017 року, у якому він зазначив про необхідність надання йому терміну для вивчення вакансій (а.с.34).

Запропоновано вакантні посади працівників ДП «Укрспирт» станом на 19 вересня 2017 року (а.с.36).

Також 19 вересня 2017 року ОСОБА_1 вручена пам'ятка, у якій він вказав про те, що ним отримано перелік вакантних посад ДП «Укрспирт» станом на 19 вересня 2017 року (а.с.35).

Питання про майбутнє вивільнення працівників ДП «Укрспирт», у тому числі й ОСОБА_1, було предметом розгляду засідання первинної профспілкової організації апарату управління ДП «Укрспирт», яке відбулося 19 вересня 2017 року. На засіданні члени профспілкової організації були ознайомлені із поданням № 02/2138 від 19 вересня 2017 року, що надійшло від адміністрації ДП «Укрспирт», про надання згоди щодо звільнення окремих працівників ДП «Укрспирт» у зв'язку з проведенням організаційно-штатних змін. Також серед наданих матеріалів була рекомендація Міністерства аграрної політики та продовольства України (Лист № 37-25-13/10896 від 26 квітня 2017 року) щодо нераціонально складеної структури апарату управління ДП «Укрспирт» та погодження змін штатного розпису. Прийнято рішення: враховуючи те, що працівники, які зазначені у поданні не є членами первинної профспілкової організації апарату управління ДП «Укрспирт», не заперечувати проти їх звільнення у зв'язку з проведенням організаційно-штатних змін (а.с.44).

Як вбачається із копії письмової заяви радника директора ОСОБА_1 до Т.В.О. директора - радника директора ДП «Укрспирт» від 20 вересня 2017 року, позивач звернувся до керівництва підприємства із наступним проханням: «у зв'язку з організаційно-штатними змінами на ДП «Укрспирт», відповідно до наказу ДП «Укрспирт» «Про внесення змін до штатного розпису» від 19 вересня 2017 року № 407, користуючись умовами пункту 3.2.6. Колективного договору між роботодавцем і первинною профспілковою організацією ДП «Укрспирт» на 2016-2020 роки, прошу звільнити мене за угодою сторін з виплатою вихідної допомоги у розмірі п'яти посадових окладів 20 вересня 2017 року» (а.с.13).

Відповідно до пункту 3.2.6. Колективного договору між роботодавцем і первинною профспілковою організацією ДП «Укрспирт» на 2016-2020 роки, схваленого 10 грудня 2015 року загальними зборами уповноважених представників від колективів працівників місць провадження діяльності та апарату управління ДП «Укрспирт», та зареєстрованого Управлінням соціального захисту населення Броварської міської ради (реєстраційний номер 08-15/28/15 від 15 грудня 2015 року), - у разі розірвання трудового договору у зв'язку із скороченням чисельності структурного підрозділу або реорганізацією підприємства, підлягає виплаті вихідна допомога працівникам, які мають стаж роботи у галузі, у відповідності до положень Додатку № 2, Додатку № 4. У разі звернення особи, повідомленої про наступне вивільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації або реорганізації структурного підрозділу підприємства, а також скорочення чисельності або штату працівників, із заявою про звільнення такої особи за угодою сторін, відповідній особі за рішенням керівника підприємства може виплачуватися вихідна допомога в розмірі до 10 посадових окладів. Для можливого отримання вищевказаної виплати заява про звільнення за угодою сторін має бути подана керівнику підприємства протягом 14 календарних днів з дня повідомлення про наступне вивільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, з обов'язковим визначенням в такій заяві дати звільнення за угодою сторін в межах 14 календарних днів з дня звернення з відповідною заявою (а.с.58).

Наказом Т.В.О. директора - радника директора ДП «Укрспирт» від 20 вересня 2017 року № 202-к звільнено ОСОБА_1, радника директора ДП «Укрспирт», 20 вересня 2017 року за угодою сторін (пункт 1 статті 36 КЗпП України). Прийнято рішення відділу розрахунків заробітної плати ДП «Укрспирт» здійснити виплату вихідної допомоги у розмірі п'яти посадових окладів відповідно до пункту 3.2.6. колективного договору. Підстава: заява ОСОБА_1 від 20 вересня 2017 року (а.с.14).

З наказом про звільнення позивача ознайомлено - 20 вересня 2017 року.

Згідно із копією довідки ДП «Укрспирт» від 11 квітня 2018 року № 4-3/77, ОСОБА_1 працював у ДП «Укрспирт» із 14 червня по 20 вересня 2017 року на посаді радника директора. 20 вересня 2017 року його звільнено з роботи на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України (за угодою сторін) та нараховано й сплачено розрахункові виплати в сумі - 97 883 грн. 95 коп. (вихідна допомога - 103 150 грн. 00 коп.; компенсація відпустки - 2 973 грн. 76 коп.; зарплата за вересень та лікарняні 2017 року - 16 020 грн. 38 коп. Всього - 122 144 грн. 14 коп. Утримано податків та зборів - 24 260 грн. 19 коп. (а.с.87).

Із повідомлення Міністерства аграрної політики та продовольства України від 01 червня 2018 року № 31-4/823 видно, що пунктом 10.5. розділу 10 «Управління Підприємством» Статуту ДП «Укрспирт», затвердженого наказом Мінагрополітики від 13 березня 2017 року № 123, визначено повноваження директора підприємства. Так, відповідно до підпунктів 10.5.7. та 10.5.11. директор ДП «Укрспирт»: - затверджує за погодженням із Уповноваженим органом управління структуру підприємства та структуру філій, місць провадження діяльності та зберігання спирту, штатний розпис підприємства та штатний розпис філій, місць провадження діяльності та зберігання спирту, розподіл повноважень між своїми заступниками та структурними підрозділами підприємства; - видає у межах компетенції підприємства накази та доручення, погоджує внутрішню документацію (інструкції, кошториси, фінансові плани, інше), затверджує за погодженням із Уповноваженим органом управління положення про філії, місця провадження діяльності та зберігання спирту. Статутом ДП «Укрспирт» не передбачено погодження Мінагрополітики наказів керівника ДП «Укрспирт» про затвердження штатного розпису, у зв'язку із чим наказ Т.В.О. директора - радника директора ОСОБА_3 від 19 вересня 2017 року № 477 «Про внесення змін до штатного розпису» не був погоджений Мінагрополітики (а.с.115).

Пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України визначено, що підставою припинення трудового договору є угода сторін.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 передбачено, що при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Сама по собі згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за п.1 ст.36 КЗпП, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. В останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника (ст.38 КЗпП).

Суд встановив, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, із ініціативи позивача між ним та відповідачем була досягнута домовленість про підставу та умови звільнення із роботи, дату звільнення, а також про виплату вихідної допомоги. Обставин примушування позивача до написання відповідної заяви, чи про її відкликання до моменту видання наказу про звільнення не встановлено.

Також не встановлено перевищень повноважень Т.В.О. директора - радника директора ДП «Укрспирт» при виданні наказу від 19 вересня 2017 року № 477. Доводи позивача про різний порядок погодження роботодавцем із Уповноваженим органом дій по організації роботи підприємства не є підставою для визнання розпорядчого акту протиправним.

Крім того, за час розгляду справи не було встановлено наявності спірних правовідносин між ДП «Укрспирт» та Міністерством аграрної політики та продовольства України щодо видання по підприємству наказу від 19 вересня 2017 року № 477.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, колегія суддів встановила, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновок суду про відсутність правових підстав для задоволення позову відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги з приводу невідповідності підстави звільнення, вказаної в заяві позивача - застосованій роботодавцем в наказі про звільнення, колегія суддів не приймає з огляду на те, що вони спростовуються змістом заяви про звільнення від 20 вересня 2017 року, в якій позивач просив його звільнити за угодою сторін з виплатою вихідної допомоги в розмірі 5 посадових окладів на підставі п 3.2.6 Колективного договору.

Та обставина, що в заяві було вказано "У зв'язку з організаційно-штатними змінами" не спростовує того, що звільнення позивач просив провести за угодою сторін. При цьому суд вірно встановив, що відповідач передбачив в колективному договорі, право вибору у працівників, в разі змін в організаційній структурі та скороченні штату, до закінчення 2 місячного терміну після попередження про майбутнє звільнення, звернутись до роботодавця з заявою про звільнення або за власним бажанням, або за згодою сторін з виплатою більшої грошової компенсації, ніж передбачена законом при звільненні за ст. 40 КЗПП України. Позивач таким правом скористався, до видачі наказу про звільнення, свою заяву не відкликав, отримав грошову компенсацію. Тобто, суд вірно встановив, що позивач був звільнений на підставі, про яку домовився з відповідачем, підписавши та подавши відповідну заяву, при цьому вимог закону та порушення прав позивача роботодавець не допустив. Навпаки, обравши таку підставу для свого звільнення позивач отримав грошову компенсацію в більшому розмірі, що не заперечував в суді апеляційної інстанції.

Доводи про те, що скорочення не було, а також про те, що позивачу не були запропоновані вакантні посади, колегія суддів не приймає з огляду на те, що вони спростовуються наявними в справі доказами, та з огляду на те, що при звільненні особи за угодою сторін, трудовим законодавством не передбачений обов'язок працевлаштування звільнених працівників.

Посилання на те, що через рік у відповідача чисельність працівників збільшилась правового значення для вирішення питання про законність звільнення на підставі ст. 36 КЗПП України , не мають.

Інші доводи скарги висновків суду не спростовують та є фактично повторенням доводів позовної заяви, яким суд у своєму рішенні дав належну правову оцінку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відшкодовується за рахунок держави, так як позивач за даною категоріє справ звільнений від оплати судового збору. Інші учасники справи не заявили до відшкодування судові витрати за час апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. , 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повна постанова складена 14 березня 2019 року.

Головуючий Желепа О.В.

Судді Рубан С.М.

ІванченкоМ.М.