Ухвала

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 463/389/14-ц

провадження № 61-29844св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Львівське комунальне підприємство «500»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_3 та Львівського комунального підприємства «№ 500» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2017 року у складі судді Головатого Р. Я. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 06 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Мікуш Ю. Р., Мельничук О. Я., Павлишина О. Ф.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У січні 2014 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Львівського комунального підприємства «500» про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 06 листопада 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Львівського комунального підприємства «500» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 50 824 грн майнової шкоди. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Львівського комунального підприємства «500» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 5 000 грн компенсації моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Аргументи учасників справи

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому посилалася на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У листопаді 2017 року Львівське комунальне підприємство «500» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.При цьому посилалося на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У січні 2018 року ОСОБА_2 надала заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_3 , у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

У січні 2018 року ОСОБА_1 надала відзив на касаційні скарги, у якому просить касаційні скарги залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2017 року у справі відкрито касаційне провадження та зупинено виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Рух справи

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 463/389/14-ц призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков