ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Справа № 686/9594/18
Провадження № 22-ц/4820/621/19
УХВАЛА

19 березня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: апелянта ОСОБА_4, представника позивача адвоката Говорецького Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2019 року (суддя Козак О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Гаражний кооператив «Рибалко», про визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_6, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що відповідно до договору купівлі-продажу від 28.06.1996 року, укладеного між ним та ОСОБА_7 він купив незакінчений будівництвом гараж, готовністю 12%, що знаходиться в гаражному кооперативі Рибалко - 2, Блок І Бокс НОМЕР_1. Предмет договору підлягав реєстрації після закінчення будівництва.

На момент підписання договору купівлі-продажу, користування земельною ділянкою продавець здійснював на підставі розпорядження міської адміністрації Хмельницької міської Ради народних депутатів від 09.08.1993 року за №1804, у відповідності до Акту відведення червоних ліній земельної ділянки в натурі від 21.10.1993 року, яким йому було виділено земельну ділянку площею 21 кв.м для будівництва гаражу по АДРЕСА_1. Згідно довідки Хмельницького БТІ №3243 від 25.06.1996 року ступінь готовності - 12% відповідає обсягу виконаних будівельних робіт в межах фундаменту гаража із залізобетонних блоків, тобто нульовий цикл гаража.

Після укладення угоди він продовжив будівництво гаража, розпочате продавцем, але не закінчив через відсутність достатніх коштів, тому гараж залишився на стадії незакінченого будівництва тривалий час. Відсутність коштів та постійного заробітку змусила його шукати роботу за межами України, де він перебував тривалий час. Нещодавно він дізнався, що його гараж використовується невідомою особою, тому 07.02.2017 року звернувся у поліцію з письмовою заявою про виявленні ним обставини. В ході перевірки його заяви поліцією встановлено, що гараж використовує ОСОБА_4, а земельна ділянка передана йому у власність відповідно до Державного акту серії НОМЕР_2 від 22.10.2009 року, виданого на підставі рішення 27-ої сесії Хмельницької міської ради від 24.06.2009 року №12. Управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради згідно сертифікату відповідності від 01.03.2011р. ХМ 001731 видано Свідоцтво про право власності на гараж, блок І бокс НОМЕР_1.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 20.03.2018р. у справі №686/7565/17 за його позовом до Хмельницької міської ради та ОСОБА_4, третя особа Гаражний кооператив "Рибалко», визнано незаконним та скасовано п.1.3.8 рішення Хмельницької міської ради від 24.06.2009 року за №12 "Про передачу у власність земельних ділянок громадянам", в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 22 кв.м у м. Хмельницькому по вул. М. Рибалко 57/2, Гаражний кооператив "Рибалко", блок І, бокс НОМЕР_1 та визнано недійсним та скасовано Державний акт серії НОМЕР_2 від 22.10.2009 року виданий ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку, виключено відомості про його державну реєстрацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, рішенням суду припинено право власності на земельну ділянку під гаражем та відновлено його першочергове право користування земельною ділянкою. Таким чином будівництво гаражу блок І бокс НОМЕР_1 проведено ОСОБА_4 протиправно та самовільно, оскільки відповідно до ст. 376 ЦК України, нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо воно збудовано на земельній ділянці, що не була виділена для цієї мети або без відповідного документу. Право власності на вказаний гараж набуто протиправно із порушенням встановленого законом порядку.

Позивач вважав, що його право власності на гараж порушено і підлягає поновленню, оскільки набуття ОСОБА_4 права власності на гараж відбулось із грубим порушенням, що проявилося у самовільному захопленні його незавершеного будівництвом гаражу, що належить йому на праві власності, який знаходиться на земельній ділянці, право користування якою перейшло до нього. Внаслідок такого порушення йому завдано матеріальної шкоди у вигляді позбавлення права власності на його незавершений будівництвом гараж.

У зв'язку з цим позивач просив суд визнати недійсним та скасувати свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 24.03.2011року, видане Управлінням житлово-комунального господарства на ім'я ОСОБА_4 на гараж блок І бокс НОМЕР_1 в гаражному кооперативі "Рибалко" в м. Хмельницькому по вул. Рибалко, 57/2.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2019 року позов задоволено.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24.03.2011 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства на ім'я ОСОБА_4 на гараж блок І бокс НОМЕР_1 в гаражному кооперативі "Рибалко в м. Хмельницькому по вул. М. Рибалко, 57/2.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 704,80грн. судового збору.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_6 у повному обсязі.

Вважає, що вказане рішення прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Посилається на те, що позовну заяву, подану до суду, ОСОБА_6 не підписував, у зв'язку з чим позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Крім того, на думку апелянта, судом не було застосовано позовної давності.

На переконання апелянта суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування приймалось рішення щодо вилучення спірної земельної ділянки у ОСОБА_7 чи ОСОБА_6 та що на вказаній земельній ділянці був відсутній незавершений будівництвом гараж готовністю 12%, на час передачі у власність вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_4, останнім та його представником суду не надано.

Як зазначає ОСОБА_4 ОСОБА_6 не набув права власності на недобудований гараж, оскільки в члени гаражного масиву «Рибалко-2» не вступав, не вступав і в члени гаражного масиву «Рибалко». Тому твердження позивача в позовній заяві про те, що його право власності порушено, не відповідає дійсності, оскільки такого права він не набував.

Після відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду до апеляційного суду позивачем ОСОБА_6 подано заяву про відмову від поданого ним позову. При цьому в заяві він зазначив, що з процесуальними наслідками відмови від позову за ст. 206 ЦПК України він ознайомлений.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши подану заяву, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, погодившись з заявленим правом сторони, оскільки відмова від позову не суперечить вимогам цивільно-процесуального законодавства та інтересам позивача.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач має право відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 373 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статтей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи та закриває провадження у справі.

Таким чином, заява позивача про відмову від позову підлягає прийняттю, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2019 року підлягає визнанню нечинним, а провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 206, 261, 373, 389 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

у х в а л и в :

Прийняти відмову позивача ОСОБА_6 від його позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Гаражний кооператив «Рибалко», про визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2019 року визнати нечинним.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Гаражний кооператив «Рибалко», про визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 20 березня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк