490/2353/19
н/п 2-з/490/14/2019
У Х В А Л А

20 березня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі - Балдич Х.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1

про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

19.03.2019 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача в якому просив заборонити ОСОБА_2 переведення квартири АДРЕСА_1 із житлового приміщення в нежитлове.

Одночасно з подачею позову позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони проводити будівельні роботи в квартирі АДРЕСА_2 та заборонити розгляд питання щодо переведення вказаного житлового приміщення в нежитлове до набуття законної сили рішення суду по даній справі.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.У заяві про забезпечення позову обов'язково зазначаються: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, у заяві щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником, не вказано на реальну небезпеку, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.3 ст.151 ЦПК України.

Окрім того заявник ставить вимогу про забезпечення позову у спосіб, який є аналогічним заявленій вимозі в позові. Тобто заявник намагається перенести вирішення його вимоги на більш ранішу стадію - ще до вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Виходячи з вищевикладеного, заяву про забезпечення позову суд визнає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-153,210 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та у строки, передбаченіст.273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст.ст. 352-354 ЦПК України.

Суддя