РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 459/1933/19

2/609/511/2019

27 листопада 2019 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

третьої особи: орган опіки та піклування Червоноградської міської ради

вимоги позивача: про позбавлення батьківських пра

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 28 серпня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) де третя особа: служба у справах дітей Шумської районної державної адміністрації, з вимогою позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

2. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що з 21.06.2014 р. позивач уклала шлюб із відповідачем.

За час спільного проживання у них народився - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

18.10.2017 р. Сокальським районним судом Львівської області шлюб розірваний.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області відповідач зобов`язаний до сплати аліментів на користь позивача на утримання сина, однак аліментів не сплачує.

Після народження сина, з лютого 2015 року позивач із відповідачем стали проживати в м. Червонограді Львівської області. Відповідач почав їздити на

роботу за кордон і по тій причині їхні сімейні відносини почали погіршуватися. А коли сину виповнилося вісім місяців, позивач разом із відповідачем не проживали.

Проживаючи у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач народила сина - ОСОБА_5 .

На даний час позивач не працюю, перебуває у декретній

відпустці по догляду за малолітнім сином.

Відповідач вихованням свого сина ОСОБА_3 , не займається. Не цікавиться його здоров`ям, життям і т.д. У відповідача не має батьківського почуття до свого сина. Син Відповідача не знає, як батька. Аліментів відповідач не сплачує.

ОСОБА_4 , з яким позивач проживає у цивільному шлюбі має бажання усиновити ОСОБА_3 . Він піклується про нього з восьмимісячного віку, займається його вихованням і син його любить і називає його батьком.

А тому, враховуючи наведене просить позов задоволити та позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо сина.

Крім того просить стягнути із відповідача в користь позивача судові витрати, понесенні на сплату судового збору, послуг банку та витрати на правову допомогу.

07 жовтня 2019 року від позивача, ОСОБА_1 надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи нотаріально посвідчену заяву відповідача, про те, що останній не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 30 серпня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 19 вересня 2019 року, у зв`язку із перебуванням судді у відрядженні, справу відкладено на 18 жовтня 2019 року.

4. Ухвалою суду від 18 жовтня 2019 року підготовче засідання відкладено на 11 листопада 2019 року, у зв`язку із неявкою відповідача.

5. Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року справу було призначено до судового розгляду на 27 листопада 2019 року..

6. В судове засідання позивач не з`явилася, однак представила письмову заяву про повне підтримання позовних вимог та слухання справи у її відсутність.

7. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень проти позову суду не представив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення.

8. Представник третьої особи: орган опіки та піклування Червоноградської міської ради у судове засідання не з`явився, однак представив письмову заяву про повне підтримання позовних вимог позивача та слухання справи у його відсутність.

9. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

10. Неповнолітній ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в селищі Волиця, Сокальського районну Львівської області, і в графі "Батьки" у свідоцтві про його народження серії НОМЕР_1 від 27.02.2015 р. виданого виконавчим комітетом Волицької сільської ради Сокальського району Львівської області, ОСОБА_2 - батько та ОСОБА_1 - мати.

11. Як вбачається із рішення Сокальського районного суду Львівської області від 18.10.2017 р., шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

12. Із довідки виданої 08.11.2018 р. Сокальським районним відділом ДВС ГТУЮ у Львівській області, вказується, що ОСОБА_1 не отримувала аліментів з ОСОБА_2 у період з 26.02.2015 р. по 31.10.2018 р. Згідно даних АСВП виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини, на виконанні у Сокальському районному відділі ДВС ГТУЮ у Львівській області ніколи не перебувало.

13. Згідно листа-інформації Сокальського районного суду Львівської області від 20.01.2016 р. вбачається, що Сокальський районний суд Львівської області просить розмістити в газеті «Урядовий кур`єр» повідомлення про виклик в судове засідання відповідача ОСОБА_2 в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини

14. Судом встановлено, що згідно актів від 22.10.2018 р. та від 01.07.2019 р. ОСОБА_1 та її діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають без реєстрації за адресою

АДРЕСА_1 . Відповідно до характеристики на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданої закладом дошкільної освіти ясла-садка № 12, вказується, що ОСОБА_3 поступив в ясла-садок № 12 у вересні 2017 року. За весь час перебування у садку хлопчик проявив себе чемною, доброю, розумною дитиною. Завжди є охайним та чисто вбраним. ОСОБА_1 бере активну участь у всіх батьківських зборах та присутня на дитячих ранка. Рідного батька у садочку не бачили і він не приймав участі в житті і вихованні сина.

16. Як вбачається із витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 24.10.2019 р. № 199 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини», вирішили позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є доцільним.

17. Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 18.10.2018 р. посвідченої Червоноградською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі № 2-1189, вказується, що цією заявою ОСОБА_2 відомо про клопотання ОСОБА_1 щодо позбавлення його батьківських прав на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

18. Згідно довідки про доходи № 218 виданої 16.10.2018 р. ТОВ «СОТЕКО», вбачається, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 р.

19. Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.11.2017 р., що видане Червоноградським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , і в графі "Батьки": ОСОБА_4 - батько та ОСОБА_1 - мати.

ІV. Оцінка Суду.

20. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

А, статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

21. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

22. Відповідно до вимог ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини.

23. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164, 165 Сімейного Кодексу України за зверненням до суду з позовом органу опіки і піклування мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

24. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

25. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

26. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

27. Пленум Верховного Суду України в Постанові №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом.

28. Згідно із вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

29. Відповідно до вимог ст.157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

30. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

31. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

32. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

33. В силу вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

34. Згідно ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

35. Так, відповідачу, як батькові неповнолітньої дитини в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК України).

36. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

37. На підставі вищесказаного, суд приходить до переконання, що заявлена вимога щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина, підлягає до задоволення, оскільки зібраними доказами встановлено, що відповідач, як батько свого сина - ОСОБА_2 , не займається його вихованням, тим самим не виконує свій обов`язок, передбачений ст. 150 СК України, а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно дитини.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

38. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

39. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

40. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

41. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

42. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

43. Як вбачається із позовної заяви, витрати на правову допомогу складають 2000 грн

Разом з тим, документи, що свідчать про витрати, пов`язаних із наданням правничої допомоги,оформлені увстановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера,платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ,касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того,що позивач ОСОБА_1 дійсно понесла витрати на правничу допомогу, матеріали справи немістять.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення в його користь з відповідача ОСОБА_2 судових витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

44. Відповідно до статті 141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Зокрема, згідно квитанції № 18 від 02.07.2019 р. позивачем було сплачено 768 грн. 40 коп. та згідно квитанції № 18/К від 02.07.2019 р. 20 грн. 00 коп. послуги банку, які і підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статями 150,152,155,164-165 Сімейного кодексу України, статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Винести заочне рішення.

2. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: с. Волиця АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 , паспорт серія НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 , паспорт серія НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ), де третя особа - орган опіки та піклування Червоноградської міської ради (місце знаходження: пров. Шевченка, м. Червоноград Львівської області) про позбавлення батьківських прав - задовололити частково.

3. Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

4. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. судового збору та 20 грн. 00 коп. послуг банку.

5. В іншій частинні позовних вимог - відмовити.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно процесуальним кодексом України.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 27 листопада 2019 року.

Суддя: О. В. Ковтунович