РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/4248/19

Провадження № 2-о/643/283/19

21.03.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Насирової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Московський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 21.03.2019 звернулась ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 із заявою, в якій просить встановити факт смерті її матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 09 лютого 2019 року в м. Донецьк Україна, допустивши негайне виконання рішення у справі.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що 09.02.2019 в м. Донецьк на території непідконтрольній державної влади України померла її мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлення факту смерті необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть матері, у видачі якого їй було відмовлено у звязку з тим, що документ, предявлений для підтвердження факту смерті, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвічує випадки народження і смерті», та для подачі документів до нотаріальної контори та впорядкування спадкових справ.

Представник заявника адвокат ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, викладені у заяві вимоги та доводи підтримав, просив заяву задовольнити та розглядати справу без його участі, про що зазначив у письмовій заяві.

Представник заінтересованої особи Московський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матірю заявника ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом народження заявника.

Відповідно до ксерокопії паспорта громадянина України, ОСОБА_3 народилась 11.09.1936 у м. Ярославль, проживала і була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть до форми № 106/у № 10 від 09.02.2019, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла у віці 82 років 09.02.2019 року за адресою: АДРЕСА_1, причиною смерті є хронічна мозкова недостатність ІІІ ст.; церебральний атеросклероз з гіпертонією.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 09.02.2019 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 09.02.2019 року у м. Донецьк, Ворошиловському районі. Вказане свідоцтво видане Донецьким міським відділом запису актів цивільного стану Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки та посвідчено печаткою Донецької Народної Республіки.

20.03.2019 листом № 1412/13.11-04-07 Московським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області представнику заявника ОСОБА_2 відмовлено у проведенні державній реєстрації смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла 09.02.2019, оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвічує випадки народження і смерті».

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території.

Згідно ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Факт, який просить встановити заявник, має для неї юридичне значення, оскільки встановлення факту смерті її батька є підставою для державної реєстрації смерті, для забезпечення реалізації її прав на спадкування, та не суперечить вимогам законодавства і відповідає законним інтересам заявника.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 76-81, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 315-319, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 09 лютого 2019 в м. Донецьк Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Поліщук