ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

18 березня 2019 року

м. Харків

справа № 642/2761/18

провадження № 22-ц/818/1010/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміна О.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - ОСОБА_2;

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 05 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

08 червня 2018 року до Ленінського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до до ОСОБА_2 про стягнення шкоди.

В обґрунтування заявленого змісту позовних вимог, позивачка зазначила що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 травня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Другої харківської державної нотаріальної контори Ященко Я. Ю, позивачці належить житловий будинок з надвірними забудовами, розташованими по АДРЕСА_1.

Зазначений будинок з надвірними забудовами зареєстрований у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на моє ім'я, про що 25 квітня 2002 року в реєстровій книзі зроблено запис за № 3140.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок домоволодіння розміщено на земельній ділянці площею 533 м2 та складається з житлового будинку Літ. «А-1», сараїв Літ, «Б», Літ, «Д» та Літ, «Е», льоху Літ, «В», вбиральні Літ, «Г», навісу Літ. «Ж» та огорожі № 1-3.

Належне позивачці домоволодіння межує із домоволодіннями № АДРЕСА_1. Власником домоволодіння № 23 є ОСОБА_2. 28 липня 2017 року приблизно о 15 годині 30 хвилині у домоволодінні № 23 виникла пожежа у допоміжній споруді житлового сектору. Вогонь розповсюдився на сусідні суміжні ділянки приватних домоволодінь, розташованих за адресами: АДРЕСА_1. Площа пожежі склала 98 м2.

Пожежею пошкоджено та знищено присадибні забудови, розташовані по АДРЕСА_1, а саме: пошкоджено сарай Літ. «Д», знищено сарай Літ. «Е» та вбиральню Літ. «Г». Крім того згоріли предмети та речі, які знаходилися у сараях, а саме: 2.5 м3 дощок для настилання підлоги, товщиною 40мм, розкладачку алюмінієву, розкладний стіл з дерева, рулон поліетиленової плівки довжиною 50 м, завширшки 1,5 м., рулон руберойду довжиною 10 м, завширшки 1,0 м., штикову лопату разом із держаком, совкову лопату разом із держаком, поперечну пилу, ножівку, 2 (дві) стамески шириною 30 мм, стамеску фігурну шириною 35 мм, 1 (одну) банку білої масляної фарби вагою 3 кг., 1 (одну) банку зеленої масляної фарби вагою 3 кг.

Довідкою про пожежу від 28 липня 2017 року встановлено, що об'єкт пожежі розташовано по АДРЕСА_1. Власник домоволодіння ОСОБА_2. Форма власності приватна. Охороняється домоволодіння власником.

Актом про пожежу від 28 липня 2017 року встановлено, що пожежа виникла 28 липня 2017 року приблизно о 15 годині 30 хвилині в допоміжній споруді житлового сектору приватного домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1. Пожежею знищено дерев'яні конструктивні елементи допоміжної споруди (сарай), розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Разом із сараєм знищено 2.5 куб. м. дощок, дрова, домашні речі, алюмінієва розкладачка, рулон поліетиленової плівки, дерев'яну вбиральню;

Технічним висновком дослідно-випробувальної лабораторії аварійно- рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Харківській області від 6 серпня 2017 року № 9518-2017 встановлено, що первинно пожежа виникла у внутрішньому об'ємі північної частини допоміжної споруди житлового сектору за адресою: АДРЕСА_1. Ймовірно причиною пожежі є коротке замикання в електромережі по АДРЕСА_1.

У зв'язку з чим просила стягнути з ОСОБА_2 гроші у сумі 18197,75 грн. (вісімнадцять тисяч сто дев'яносто сім грн. 75 коп.) на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування завданих матеріальних збитків; стягнути з ОСОБА_2 гроші у сумі 30000,00 грн. (тридцять тисяч грн. 00 коп.) на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування завданої моральної шкоди.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення шкоди, задоволені частково. Cтягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 18197,75 грн., моральну шкоду у сумі 3723грн., судові витрати у сумі 5245грн. 80 коп., а всього стягнуто 27166 (двадцять сім тисяч сто шістдесят шість)грн. 55коп.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05.09.2018 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, стягнути з ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, незаконним, не вмотивованим належним чином, ухваленим з порушенням норм матеріального й процесуального права, та таким, що підлягає скасуванню в повному обсязі.

Вважає, що висновок експертизи від 02.04.2018 року містить завищений розрахунок, експертиза проведена поза межами судового провадження із порушенням прав відповідача на обізнаність про здійснення експертних процедур та можливість захисту своїх прав та законних інтересів під час проведення експерта.

Вважає, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів про фактичну наявність на час пожежі предметів, перелічених у висновку експертизи.

Зазначає, що технічним висновком дослідно-випробувальної лабораторії аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Харківській області визначено лише ймовірну причину пожежі.

Вказує, що примірник позовної заяви з доданими матеріалами було отримано пізніше визначеного законом строку для написання відзиву на позов, у зв'язку з чим вона була позбавлена можливості подати такий відзив, що потягнуло за собою заочний розгляд справи без достатніх підстав та неможливість викладення власної позиції за заявленим позовом.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України)

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 травня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Ященко Я. Ю, ОСОБА_1 належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими по АДРЕСА_1.

Зазначений будинок з надвірними будівлями зареєстрований у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на ім'я ОСОБА_1, про що 25 квітня 2002 року в реєстровій книзі зроблено запис за № 3140.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок домоволодіння розміщено на земельній ділянці площею 533 м2 та складається з житлового будинку Літ. «А-1», сараїв Літ, «Б», Літ, «Д» та Літ, «Е», льоху Літ, «В», вбиральні Літ, «Г», навісу Літ. «Ж» та огорожі № 1-3.

Належне позивачці домоволодіння межує із домоволодіннями № 19 та № 23 по вул. Псковській, 23 м. Харкова. Власником домоволодіння № 23 є ОСОБА_2.

28 липня 2017 року приблизно о 15 годині 30 хвилині у домоволодінні № 23 виникла пожежа у допоміжній споруді житлового сектору. Вогонь розповсюдився на сусідні суміжні ділянки приватних домоволодінь, розташованих за адресами: АДРЕСА_1. Площа пожежі склала 98 м2.

Довідкою про пожежу від 28 липня 2017 року встановлено, що об'єкт пожежі розташовано по АДРЕСА_1. Власник домоволодіння ОСОБА_2. Форма власності приватна. Охороняється домоволодіння власником.

Актом про пожежу від 28 липня 2017 року встановлено, що пожежа виникла 28 липня 2017 року приблизно о 15 годині 30 хвилині в допоміжній споруді житлового сектору приватного домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1. Пожежею знищено дерев'яні конструктивні елементи допоміжної споруди (сарай), розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Разом із сараєм знищено 2.5 куб.м. дощок, дрова, домашні речі, алюмінієва розкладачка, рулон поліетиленової плівки, дерев'яну вбиральню;

Технічним висновком дослідно-випробувальної лабораторії аварійно - рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Харківській області від 6 серпня 2017 року № 9518-2017 встановлено, що первинно пожежа виникла у внутрішньому об'ємі північної частини допоміжної споруди житлового сектору за адресою: АДРЕСА_1. Ймовірно причиною пожежі є коротке замикання в електромережі по АДРЕСА_1.

Згідно висновку експерта від 2 квітня 2018 року № ЗЗ-ЦЗ, який носить довідково-інформаційний характер, вартість знищених пожежею речей та предметів, яка виникла 28.07.2018 по вул. Псковській, 21 складає 2197,75 грн.

Крім того, у висновку Дослідно-випробувальної лабораторії від 06.08.2017 року зазначено, що за результатами дослідження пожежі встановлено, що осередкова зона пожежі находиться у внутрішньому об'ємі північної частини допоміжної споруди житлового сектору за адресою: АДРЕСА_1. Джерело запалювання відноситься до групи «Теплові прояви електричної енергії». Первинне горіння виникло внаслідок дії джерела запалювання, що відноситься до групи «Теплові прояви електричної енергії».

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно із п. 2 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 19.10.2004 р. № 126, забезпечення пожежної безпеки в житлових будинках (квартирах) приватного житлового фонду та інших приватних, окремо розташованих господарських спорудах і гаражах, на територіях, а також у дачних будинках, на садових ділянках покладається на їх власників чи наймачів, якщо інше не обумовлено договором найму.

Відповідно до п. 7 ст. 21, п 6 ст. 55 Кодексу цивільного захисту громадяни України зобов'язані виконувати правила пожежної безпеки, будівлі, які ім належать па праві приватної власності, забезпечувати первинними засобами пожежогасіння. Обов'язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках з господарськими спорудами та будівлями покладається на власників або наймачів.

Як вбачається в вимогах пунктів 1 та 2 ст. 84, ст. 85 Кодексу цивільного захисту, постраждалим внаслідок надзвичайної ситуації є особа, якій заподіяно моральну, фізичну або матеріальну шкоду внаслідок надзвичайної ситуації або проведення робіт з ліквідації її наслідків.

Заходи соціального захисту та відшкодування збитків постраждалим здійснюються за рахунок коштів суб'єктів господарювання або фізичних осіб, винних у виникненні надзвичайних ситуацій. Відшкодування матеріальних збитків постраждалим внаслідок надзвичайних ситуацій здійснюється в порядку, визначеному законом.

Згідно Правил пожежної безпеки України, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697, відповідальність за пожежну безпеку покладається на власника житлового будинку, в якому сталася пожежа.

У колегії суддів не виникає сумнівів щодо правильності та обґрунтованості висновків експертизи щодо визначення вартості майна та висновку дослідновипробувальної лабораторії щодо причин виникнення пожежі, оскільки експертизи проведені належним чином, а доказів на спростування доводів та вимог позивача відповідачем не надано.

Виходячи з наведенного правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення відшкодування з відповідача, однак колегія суддів не може погодитись з розміром стягнення матеріальної шкоди, оскільки позивачем не надано достатньо доказів на підтвердження спричинення матеріальної шкоди, у заявленому розмірі.

Позивач наполягає на тому, що пожежею пошкоджено та знищено будівлі, які належать ОСОБА_1 та розташовані по АДРЕСА_1, а саме: пошкоджено сарай Літ. «Д», знищено сарай Літ. «Е» та вбиральню Літ. «Г». Крім того згоріли предмети та речі, які знаходилися у сараях, а саме: 2.5 м3 дощок для настилання підлоги, товщиною 40 мм, розкладачку алюмінієву, розкладний стіл з дерева, рулон поліетиленової плівки довжиною 50 м, завширшки 1,5м., рулон руберойду довжиною 10м, завширшки 1,0м., штикову лопату разом із держаком, совкову лопату разом із держаком, поперечну пилу, ножівку, 2 (дві) стамески шириною 30 мм, стамеску фігурну шириною 35 мм, 1 (одну) банку білої масляної фарби вагою 3 кг., 1 (одну) банку зеленої масляної фарби вагою 3 кг.

Так, матеріали справи не містять жодних доказів щодо вартості знищених пожежею вбиральні Літ. «Г», частково знищеного пожежею сараю Літ «Д», та знищеного пожежею сараю Літ. «Е».

Колегія суддів вважає, що майно про втрату якого зазначає позивач не відповідає обсягу майна, знищення якого зафіксовано актом про пожежу від 28.07.2017 року.

Так доведеним та таким, що підлягає стягненню є відшкодування за знищення 2,5 куб.м. дощок - 218,33 грн., алюмінієвої розкладачки - 275, 66 грн., рулону поліетиленової плівки - 334,00 грн., загалом у сумі 827, 99 грн.

Частинами 1-3 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 31 березня 1995 № 4 «Про судову практику всправах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Необхідно з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позначених моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, та з чого він при цьому виходить.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Щодо наявності моральної шкоди та її розміру, то суд першої інстанції правильно керувався вимогами ч. 1-3 ст. 23 та ч.1 ст. 1167 ЦК України і роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, розмір якої позивач не оскаржує.

Судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно до задоволених позовних вимог у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Так, частковому відшкодуванню в розмірі 1017,09 грн. підлягають витрати на висновок експерта, виходячи із співвідношення обсягу речей щодо яких здійснена оцінка та тих речей, відшкодування за які вважає обґрунтованим суд, яке склало 37,67%.

Витрати позивача по сплаті судового збору за вимоги про відшкодування матеріальної шкоди компенсуються частково: за подання позовної заяви з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 639,95 грн., за подання апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судові витрати у сумі 133, 06 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, п. 4 ч. 3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2018 року змінити в частині розміру стягнення матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди - 827,99 грн.

В частині відшкодування моральної шкоди рішення суду залишити без змін.

Перерозподілити судові витрати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 455,09 грн. та витрати на проведення експертизи 1017,09 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 2040,01 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, в силу ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В.Маміна