РІШЕННЯ

(ЗАОЧНЕ)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11361/19

пр. № 2/759/5262/19

30 жовтня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Марко Я.Р., за участю секретаря судового засідання Шпаковича С.Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 14 084,48 грн. та понесених судових витрат у сумі 1 921,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що 05.02.2018 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в м. Києві на вул. Приколійній, керуючи транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з двору заводу «Київський Радіозавод» не надав перевагу в русі автомобілю «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та скоїв з ним зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди були спричинені механічні пошкодження та заподіяно матеріальна шкода транспортним засобам.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва по справі № 759/2709/18 від 20.02.2018 року встановлено, що ДТП сталась з вини відповідача, у зв`язку з чим останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340, 00 грн.

За твердженням позивача, на момент вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована ОСОБА_3 відповідно до полісу № АК/7053158 в ПАТ «СК «ПЗУ Україна».

На підставі звіту № 193214 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику, складеного ФОП « ОСОБА_4 » та згідно зі страховим актом № UA049/L01/01 від 12.03.2018 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілій особі у розмірі 14 084, 48 грн., про що свідчить платіжне доручення № 13216 від 12.03.2018 року.

За твердженнями позивача, з метою досудового врегулювання спору відповідачеві була направлена претензія з вимогою відшкодувати страхове відшкодування в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони останнього щодо погашення вищевказаної суми у добровільному порядку здійснено не було.

На підставі викладеного позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до частини 4 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Представник позивача подав до суду заяву за змістом якої просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзиву або будь-яких заяв до суду не подавав, а тому на підставі статей 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою представника позивача.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована ОСОБА_3 в ПАТ «СК «ПЗУ Україна», що підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7053158 від 08.07.2017 року (а.с. 68). Строк дії поліса з 08.07.2017 року по 07.07.2018 року, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить 200000, 00 грн., за шкоду заподіяну майну 100000, 00 грн., франшиза 0, 00 грн.

Як вбачається з копії постанови Дарницького районного суду м. Києва від 20.02.2018 року (а.с. 31), ОСОБА_1 05.02.2018 року о 14 год. 30 зв., керуючи транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Приколійній в м. Києві, при виїзді з двору заводу «Київський Радіозавод» не надав перевагу в русі автомобілю «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та скоїв з ним зіткнення, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів. Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 (триста сорок) гривень в дохід держави.

05.02.2018 року до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся власник пошкодженого транспортного засобу «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 з заявою про настання страхового випадку (а.с. 24).

В результаті зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений транспортний засіб «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 . Вартість ремонту вказаного транспортного засобу склала 24 402, 21 грн., що підтверджується копією ремонтної калькуляції № 193213 від 10.03.2018 року (а.с.39-40).

Як вбачається зі звіту № 193213 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 09.03.2018 року складеного ФОП ОСОБА_4 вартість матеріального збитку оцінено у розмірі 16 126, 98 грн. (а.с. 32).

Відповідно до страхового акту № UA049/L01/01 від 12.03.2018 року до виплати підлягає сума страхового відшкодування в сумі 14 084, 48 грн.

Як вбачається з копії платіжного доручення № 13216 від 12.03.2018 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило страхове відшкодування у розмірі 14 084, 48 грн. на користь ОСОБА_2 (а.с. 42).

Окрім того, за твердженням позивача, відповідач по справі не повідомив ПАТ «СК «ПЗУ Україна», як страховика, про настання страхового випадку. Доказів на спростування даних висновків суду не надано.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 979 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Аналогічний обов`язок страховика встановлений також статтею 20 Закону України «Про страхування».

Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту г) пункту 38.1.1. частини 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону

Згідно з пунктом 33.1.4. частини 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Обставини, що стали підставою для звернення з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу за страховим випадком, що стався 05.02.2018 року з його вини, знайшли своє підтвердження матеріалами справи, доказів протилежного суду не надано відтак, виплачене позивачем на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 14 084, 48 грн.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ України» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, п/р НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, ) суму страхового відшкодування у розмірі 14084, 48 грн. тасудовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Стягувач: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ України» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, п/р НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, ).

Боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий).

Суддя: Я.Р. Марко