Справа № 464/2122/17 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/811/2905/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Струс Л.Б.,

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, приватного виконавця Маковецького З.В., стягувача ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2018 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2018 року подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту, до виконання зобов'язань, покладених на неї рішенням Сихівського районного суду м. Львова у справ № 464/2122/17 про стягнення солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованості за договором позики в розмірі 92 000, 00 Доларів США, що еквівалентно на день ухвалення рішення становить 2 388 320,00 грн, процентів за час користування коштами в сумі 1 524 263,51 грн, 3% річних в сумі 276 074,99 грн.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнятаз порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового про те, що боржник ухиляється від сплати боргу та подала не достовірну інформацію про своє майно, оскільки у поданій заяві боржника від 19 червня 2018 та доданих до неї документів свідчить про намагання своєчасно, у повному обсязі і максимально достовірно подати інформацію про своє майно, сплачувати борг, виконувати інші законні вимоги виконавця.

Також, зазначає, що окремо потрібно наголосити, що ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 02 липня 2018 року у справі №464/2122/17 зупинено виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова від 18 липня 2017 року до закінчення його перегляду касаційному порядку. Про цю обставину приватного виконавця було повідомлено боржника заявою від 11 липня 2018 року. З моменту зупинення виконання рішення суду ОСОБА_2 не була зобов'язана вчиняти активні дії на його виконання аж до отримання інформації про відновлення такого виконання судом касаційної інстанції. Проте, обмеживши її конституційне право на свободу пересування, суд першої інстанції не перевірив чи їй відомо про існування постанови Верховного Суду від 24 вересня 2018 року, якою поновлено виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 18 липня 2017 року, оскільки про таку постанову боржник довідалась після ознайомлення із зміст оскаржуваної ухвали.

Отже, вищенаведеним підтверджується, що боржник добросовісно своєчасно виконувала законні вимоги приватного виконавця, вчиняла дії, спрямовані і виконання судового рішення, не ухилялась від його виконання.

Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2018 року та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання приватного виконавця.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області знаходиться виконавче провадження № 56516972 з примусового виконання виконавчого листа № 464/2122/17, виданого Сихівським районним судом м. Львова 25 травня 2018 року про стягнення солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованості за договором позики в розмірі 92 000, 00 Доларів США, що еквівалентно на день ухвалення рішення становить 2388 320,00 грн, процентів за час користування коштами в сумі 1 524 263,51 грн, 3% річних в сумі 276 074,99 грн. Боржником у даному виконавчому провадженні виступає ОСОБА_2

01 червня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову ВП № 56516972 про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження, в якій відповідно до ч.5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно.

01 червня 2018 року на виконання вимог ст.ст. 8, 56 Закону України "Про виконавче провадження" приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Відповідні записи про обтяження внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також приватним виконавцем 1 червня 2018 року винесено постанову про арешт коштів боржників, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках у всіх банківських установах та на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника в банківських установах.

Згідно з відповідей ПАТ "Оксі Банк", ПАТ "Кредобанк", ПАТ КБ "Львів", ПАТ "ПроКредит Банк", ПАТ "ВіЕС Банк", ПАТ "Ідея Банк", ПАТ "Універсал Банк", ПАТ "ВТБ Банк", ПАТ "ПУМБ", ПАТ "Укргазбанк", АТ "Укрексімбанк", АБ "Південий", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ "Креді Агріколь Банк", ПАТ "Альфа-Банк", ПАТ "ОТП Банк", ПАТ "Банк Восток", ПАТ "Укрсоцбанк" АТ "Ощадбанк" у боржника відсутні відкриті рахунки та кошти в банківських установах.

Згідно з довідкою ПАТ КБ "Приватбанк" від 6 червня 2018 року боржник має відкритті рахунки в банківських установах, залишок коштів складає 109,58 доларів США, 1440,00 грн та 2119,65 грн.

31 жовтня 2018 року приватним виконавцем скеровано платіжні вимоги до банку з метою примусового списання коштів.

Згідно з відповіддю Територіального сервісного центру 4641 МВС України від 4 червня 2018 року № НОМЕР_2 встановлено, що за боржником зареєстровано два транспортні засоби: Audi Q 7, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3, Audi A4, д.н.з. НОМЕР_4.

06 червня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову ВП № 56516972 про розшук майна боржника. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

09 липня 2018 року ОСОБА_2 направлено вимогу приватного виконавця про повідомлення про місцезнаходження вищезазначених транспортних засобів. Проведено акт обстеження за місцем реєстрації боржника під час якого майна не виявлено.

Окрім того 10 липня 2018 року приватним виконавцем подано до Сихівського районного суду м.Львова подання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а саме частки квартири АДРЕСА_1, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 126095377 від 1 червня 2018 року встановлено, що боржнику належить на праві спільної сумісної власності двокімнатна квартира загальною площею 53,1 кв.м., реєстраційний номер майна 27153626, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0969 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_5, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 236, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Як вбачається з Декларації про доходи та майно боржника фізичної особи поданої боржником ОСОБА_2 інформація про земельну ділянку відсутня.

Окрім того встановлено, що боржник зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності. З метою встановлення майнового стану боржника 1 червня 2018 року за вих. № 1426 в ГУ ДФС у Львівській області приватним виконавцем скеровано запит щодо надання балансу та звіту про фінансові результати за 2016-2018 р.р., звіт про рух грошових коштів та звіт про власний капітал. Згідно з довідкою ДФС від 11 червня 2018 року № 463/13-50-08-01-08-10 перелічена в запиті податкова звітність не подається фізичною особою-підприємцем.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно до "Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" ВСУ від 01 лютого 2013 року про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Згідно п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язання.

Відповідно до Судової практики Верховного суду України від 01.02.2013 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів визначається судом.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ст. 3 Конституції України гарантування прав і свобод людини є основним обов»язком держави.

Частиною 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забезпечується важлива складова верховенства права - права на справедливий судовий розгляд у частині виконання судових рішень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що нею частково погашено заборгованість у добровільному порядку суд не приймає до уваги, оскільки оплата 600 грн., здійснена 18 червня 2018 року є позитивним моментом, однак вказана сума є неспівмірною із сумою боргу за виконавчим провадженням та не свідчить про тверді наміри останньої у найближчому майбутньому погасити заборгованість за вищезгаданим виконавчим провадженням.

Крім цього, як вбачається з відзиву приватного виконавця ОСОБА_13 на апеляційну скаргу, згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 19 листопада 2018 року встановлено, що у період з 07 жовтня 2018 року по 02 листопада 2018 року ОСОБА_2 двічі виїжджала за межі України.

Також, як вбачається з витягу з БД «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» стосовно громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який міститься в матеріалах справи, у період з 01 березня 2014 року по 01 березня 2019 року боржник протягом вказаного періоду здійснила 30 поїздок за межі України.

Поїздки за кордон тягнуть за собою витрати у вигляді витрат на переїзд ( в даному випадку авіа переліт), витрати на оренду/найм житла, харчування та ін., що дає підстави стверджувати, що боржник володіє певними коштами, однак ухиляється від виконання рішення суду та не сплачує борги.

За вказаних обставин, задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, що є підставою для тимчасового обмеження останнього у праві виїзду за межі України.

Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та доказам, що містяться в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до заперечення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання, однак такі не приймаються до уваги, оскільки факт ухилення боржника від виконання зобов»язання стверджується тим, що боржник вичняє дії, спрямовані на приховання майна та ухилення від сплати боргу.

Відповідно до ст. 3 Конституції України гарантування прав і свобод людини є основним обов»язком держави.

Частиною 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забезпечується важлива складова верховенства права - права на справедливий судовий розгляд у частині виконання судових рішень.

А відтак, вжиття державним виконавцем заходів для виконання рішення суду та тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не порушує прав боржника і відповідає принципу верховенства права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

В зв`язку викладеним, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 березня 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Струс Л.Б.