ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/388/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: апелянт ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5,

представник позивача Волчелюк П.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року (суддя - Карплюк О.І.) за позовом приватного виробничо-комерційного підприємства «Гранд-К» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року приватне виробничо-комерційне підприємство «Гранд-К» (далі ПВКП «Гранд-К», підприємство) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди.

Позов мотивовано тим, що 01.07.2018 року між сторонами було укладено договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до умов якого відповідач отримала на умовах оренди в тимчасове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 19,6 кв.м, яке знаходиться по АДРЕСА_2.

Відповідно до п.3.2 договору оренди розмір орендної плати становив 1500 грн. Крім того, п.5.4. передбачалось, що орендар самостійно і від власного імені укладає договори із спеціалізованими організаціями, щодо надання комунальних послуг, послуг зв'язку, та електропостачання.

Умовами договору було передбачено, що орендар зобов'язується здійснювати орендні платежі щомісячно до 5 числа поточного місяця на підставі рахунку отриманого від орендодавця.

Однак належним чином та в повному обсязі умови договору оренди відповідач не виконувала, у зв'язку з чим утворилася заборгованість з орендної плати та оплати комунальних послуг в розмірі 9882,16 грн.

Посилаючись на зазначене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди від 01.07.2017 року в розмірі 9882,16 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПВКП «Гранд-К» заборгованість за договором оренди в розмірі 9882,16 грн., та судовий збір - 1762 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Вважає, що обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими є недоведеними та неналежно оціненими, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що у поданій підприємством довідці про розмір заборгованості за орендну плату, охоплено період з 01.07.2017 року по 31.05.2018 року, однак у поданій ПВКП «Гранд-К» позовній заяві зазначалось, що відповідач належним чином виконувала свої зобов'язання за договором оренди з моменту його укладання до лютого 2018 року, вказане твердження було підтримано представником позивача і під час судового розгляду справи, але суд першої інстанції цього не врахував.

Крім того, вказувала, що починаючи з 10.05.2018 року директором ПВКП «Гранд-К» на двері орендованих нею приміщень було встановлено навісні замки, чим було позбавлено її доступу до орендованих нею приміщень. Посилаючись на приписи ст.762 ЦК України, апелянт вважає, що вона має бути звільнена від орендної плати, оскільки з цього часу вона не могла використовувати орендовані нею приміщення за призначенням. Враховуючи платежі які були нею здійснені починаючи з березня 2018 року по квітень 2018 року включно, відповідач повинна була сплатити 7076 грн., нею же сплачено 8500 грн., отже заборгованість по оренді відсутня. Вважає неправомірним стягнення з неї пені за прострочені платежі у розмірі 998 грн., оскільки у відповідача відсутня заборгованість по орендній платі.

У відзиві на апеляційну скаргу ПВКП «Гранд-К» вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає. Просить залишити оскаржуване рішення без змін.

Вказує, що задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі, суд першої інстанції керувався належними та допустимими доказами наявності такої заборгованості та її розміру за період з 01.07.2017 року по 31.05.2018 року. Суд при розгляді справи оцінив усі надані сторонами докази в їх сукупності, щодо періоду та розміру заборгованості, а не лише зміст позовної заяви, та вирішив спір в межах позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник ПВКП «Гранд-К» директор Волчелюк П.Я. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 01.07.2017 року між ПВКП «Гранд-К» та ОСОБА_4 було укладено договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 19,6 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2. Строк оренди становить 1 рік з дня передачі приміщення орендарю. Яким є дата підписання акту прийому-передачі приміщення в оренду (п.2.1 договору).

Цього ж дня приміщення було передано ОСОБА_4 за актом приймання-передачі.

Згідно п.3.2. договору розмір орендної плати за місяць складає 1500 грн., в тому числі ПДВ 250 грн.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що орендар зобов'язується здійснювати орендні платежі щомісячно до 5 числа поточного місяця на підставі рахунку отриманого від орендодавця, та акту приймання-передачі послуг оренди за попередній місяць.

Відповідно до п.6.1. орендар у випадку прострочення по сплаті орендних платежів сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення оплати.

Згідно копій рахунків-фактури (а.с.15-20), прибуткових касових ордерів (а.с.22-24), бухгалтерської довідки заборгованості ОСОБА_4 за період з 01.07.2017 року по 31.05.2018 року, за договором оренди заборгованість складає 9882 грн. 16 коп. (а.с.14).

Як вбачається із копій прибуткових касових ордерів, ОСОБА_4 сплатила орендну плату за період дії договору в розмірі 16 647 грн. 00 коп., з яких: 03.11.2017 року - 4387 грн., 30.11.2017 року - 3760 грн., 06.03.2018 року -1150 грн., 07.03.2018 року - 850 грн., 13.03.2018 року - 2000 грн., 20.03.2018 року - 500 грн., 23.03.2018 року - 2000 грн., 30.03.2018 року - 600 грн., 17.04.2018 року - 800 грн., 20.04.2018 року - 250 грн., 27.04.2018 року - 350 грн.

Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Згідно з ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.ч. 1-2, 5 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, орендна плата може нараховуватися орендодавцем, сплачуватися орендарем чи стягуватися з нього в судовому порядку лише за період дії договору оренди аж до моменту його припинення, тобто в межах чинного договору оренди.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Матеріали справи містять копії прибуткових касових ордерів, відповідно до яких ОСОБА_4 за період дії договору оренди сплатила на рахунок ПВКП «Гранд-К» орендну плату в розмірі 16 647 грн.00 коп., з яких: 03.11.2017 року - 4387 грн., 30.11.2017 року - 3760 грн., 06.03.2018 року -1150 грн., 07.03.2018 року - 850 грн., 13.03.2018 року - 2000 грн., 23.03.2018 року - 2000 грн., 20.03.2018 року - 500 грн., 17.04.2018 року - 800 грн., 30.03.2018 року - 600 грн., 20.04.2018 року - 250 грн., 27.04.2018 року - 350 грн.

Інших доказів на підтвердження належного виконання відповідачкою умов договору оренди від 01.07.2017 року щодо сплати орендної плати та оплати комунальних послуг за період 01.07.2017 року по 28.02.2018 року матеріали справи не містять. Не надано таких доказів ОСОБА_4 і в суді апеляційної інстанції.

Позивачем, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційній інстанції заперечувалось належне виконання відповідачкою умов договору оренди від 01.07.2017 року за період з 01.07.2017 року по 28.02.2018 року, пославшись на те, що розмір заборгованості за договором оренди в розмірі 9882,16 грн., яку він просив стягнути з відповідачки, охоплює саме період дії договору з 01.07.2017 року по 31.05.2018 рік.

Оскільки належних та допустимих доказів щодо належного виконання умов договору оренди від 01.07.2017 року по оплаті орендної плати та комунальних послуг за період з 01.07.2017 року по 28.02.2018 рік, матеріали справи не містять, висновок суду першої інстанції щодо стягнення заборгованості по орендній платі та комунальних послуг, за період з 01.07.2017 року по 31.05.2018 рік, в межах позовних вимог, є правильним.

Разом з тим суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо розміру заборгованості за зазначеним договором оренди за спірний період.

Як вбачається із бухгалтерської довідки про розмір заборгованості ОСОБА_4 за період з 01.07.2017 року по 31.05.2018 рік розрахунок пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення оплати розраховувався позивачем в порушення вимог ч.1,2 ст.550 ЦК України, тобто нараховувалась пеня на заборгованість за пенею за минулий період.

Зважаючи на зазначене заборгованість за договором оренди від 01.07.2017 року за період з 01.07.2017 року по 31.05.2018 року по орендній платі та комунальним послугам з урахуванням пені буде складати 9660,94 грн.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення на зазначене уваги не звернув, дійшов помилкового висновку щодо стягнення заборгованості за зазначеним договором оренди за спірний період в розмірі 9882,16 грн., у зв'язку з чим рішення суду підлягає зміні з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПВКП «Гранд-К» заборгованості з орендної плати та комунальних послуг - 9660 грн. 94 коп.

Посилання апелянта на те, що з 10.05.2018 року вона не могла користуватися за призначенням орендованим нежитловим приміщенням, не спростовують вищезазначені висновки суду, оскільки будь-які докази, які б підтвердили те, що з 10.05.2018 року вона не могла, з вини позивача, використовувати орендоване нею приміщення, в матеріалах справи відсутні. Крім того, апелянтом не надано належних та допустимих доказів розірвання договору оренди нежитлового приміщення та доказів, які вказують на дату фактичного звільнення цього приміщення.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при подані позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн. Відповідачем ОСОБА_4 за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в розмірі 2643 грн.

Зважаючи на те, що позовна заява задоволена на 97,76% (9666,94х100):9882,16), з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1722,53 грн. За подання апеляційної скарги з ПВКП «Гранд-К» на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 59 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) на користь приватного виробничо-комерційного підприємства «Гранд-К» (вул.Шевченка,41, м.Хмельницький, 29001; ) заборгованість з орендної плати та комунальних послуг 9660 грн. 94 коп., та судовий збір за подання позову 1722 грн. 53 коп.

Стягнути приватного виробничо-комерційного підприємства «Гранд-К» на користь ОСОБА_4 судовий збір за подання апеляційної скарги 59 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 березня 2019 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк