Справа № 331/4267/19
Провадження № 2 /331/1762/2019
29 листопада 2019 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Жукової О.Є.
за участю секретаря -Качан К.К.
представника позивача - ОСОБА_5
розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-БУД-СЕВАСТОПОЛЬ» про визнання таким, що звільнений з посади,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати його таким, що звільнений з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-БУД-СЕВАСТОПОЛЬ» з 23.08.2019 року на підставі ст. 38 КЗпП за власним бажанням.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є директором та найнятим власниками працівником ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТ-БУД-СЕВАСТОПОЛЬ» .
Відповідач знаходиться на тимчасово окупованій та анексованій території АР Крим. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207 від 15.04.2014 року, в нього відсутня можливість подальшого здійснення мною керівництва фінансово-господарською діяльністю ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТ-БУД-СЕВАСТОПОЛЬ» в якості його керівника, підписанта та найманого працівника.
05.08.2019 року він звернувся до відповідача з заявою про звільнення його з посади директора ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТ-БУД-СЕВАСТОПОЛЬ» за власним бажанням. Оскільки відповідач не відповів на його заяву про звільнення, фактично порушує його права на вільний вибір місця роботи, вимушений звернутися до суду.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін .
У вступному слові представник позивача позовну заяву підтримав , наполягав на задоволенні позову.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Суд, вислухавши вступне слово представникак позивача, дослідивши письмові докази , приходить до наступних висновків.
-ОСОБА_2 (Адреса засновника: АДРЕСА_1 ; Розмір внеску до статутного фонду (грн.): 6475.00 гривень, що володіє 35% статутного капіталу товариства).
-ОСОБА_3 (Адреса засновника: АДРЕСА_2 ; Розмір внеску до статутного фонду (грн.): 9250.00 гривен, що володіє 50% статутного капіталу товариства)
-ОСОБА_4 (Адреса засновника: АДРЕСА_3 ; Розмір внеску до статутного фонду (грн.): 2775.00 гривень; що володіє 15% статутного капіталу товариства).
Позивач є керівником ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТ-БУД-СЕВАСТОПОЛЬ», про що свідчить інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Однак, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТ-БУД-СЕВАСТОПОЛЬ» з моменту направлення заяви про звільнення, та на дату звернення з позовом до суду не вчинило будь-яких дій щодо розгляду даної заяви про звільнення, не вчинило, будь-яких дій по скликанню загальних зборів товариства та дій щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо звільнення позивача.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Однак,відповідач в судове засідання не з`явився, не подав заперечень на позов та доказів на його спростування.
Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно до ч.1 ст. 99 Цивільного кодексу України загальні збори Товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.
Відповідно до ст. 29,30,39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» № 2275-VIII від 06.02.2018 року, який набув чинності 17.06.2018 року, вищим органом управління товариства є збори учасників, які обирають або призначають виконавчий орган товариства - директора.
Приписи ст.22 КЗпП України та ст.43 Конституції України забороняють будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладені, зміні та припинені трудового договору.
Право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноваженого ним орган письмово за два тижні, передбачено ст.38 КЗпП України.
За змістом положень ст.38 КЗпП України, ст. ст. 29,30,39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» № 2275-VIII від 06.02.2018 року праву керівника Товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників Товариства провести загальні збори, розглянути заяву про звільнення керівника Товариства та створення нового виконавчого органу.
Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст.43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.
Уповноважений на звільнення керівника орган відповідача проігнорував повідомлення позивача про звільнення і не розглянув по суті його заяву про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладені на нього обов`язки.
Окрім цього, невнесення відповідачем відповідних змін про звільнення позивача із посади керівника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТ-БУД-СЕВАСТОПОЛЬ» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань свідчить про те, що відповідач не визнає припинення трудових відносин з ним та нехтує його правом щодо вільного обрання місця роботи.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку,що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обгрунтовуються вимоги позивача , підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.
Керуючись ст. ст. 99 ЦК України, ст. 38 КЗпП України, ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-БУД-СЕВАСТОПОЛЬ» про визнання таким, що звільнений з посади задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Повний текст судового рішення складений 02 грудня 2019 року.
Суддя: