УХВАЛА

14 березня 2019 року

м. Київ

справа № 464/507/18

провадження № 61-4409ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 вересня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (далі - ПрАТ «Львівобленерго»), в якому просила визнати дії працівників ПрАТ «Львівобленерго» щодо відключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 від електропостачання неправомірними; зобов'язати ПрАТ «Львівобленерго» відновити електропостачання у квартирі за указаною адресою; зобов'язати ПрАТ «Львівобленерго» укласти з нею Типовий договір на електропостачання; стягнути з ПрАТ «Львівобленерго» на її користь 100 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 25 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 31 січня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 вересня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 січня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України). Ціна позову у цій справі у частині вимог про відшкодування моральної шкоди становить 100 000 грн, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн * 100 = 192 100 грн).

Отже, зазначена справа у частині вимог про відшкодування моральної шкоди є малозначною в силу вимог закону.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд касаційної інстанції вважає, що ця справа у частині вимог про визнання дій щодо відключення квартири від електропостачання неправомірними, зобов'язання відновити електропостачання у квартирі, зобов'язання укласти Типовий договір на електропостачання є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України та частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Із урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 вересня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкодивідмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель